Přehled zpráv
Proti europivu	?
	24.6.2007	tyden.cz ~ str. 00 ~ Rozhovory	
		Tomáš Menschik	
V džungli daňových úlev	?
	11.6.2007	Týden ~ str. 14 ~ Kauza	
		Miroslav Korecký	
České pivovary se bouří	?
	13.4.2007	ČRo 1 - Radiožurnál ~ str. 01 ~ 10:35 Pod kůži	
			
Češi brání v Bruselu své pivo	?
	12.4.2007	Lidové noviny ~ str. 14 ~ Byznys	
		JIŘÍ BÖHM	
Evropští byrokraté proti českému pivu	?
	8.12.2006	Haló magazín Pro Vás ~ str. 07 ~ 	
		Jan JELÍNEK	
Stanislav Bernard: K vaření piva mě přivedla náhoda	?
	4.12.2006	Hospodářské noviny ~ str. 31 ~ PODNIKÁNÍ / KNIHY	
		(mrm)	
Česko řeklo v EU ne	?
	29.11.2006	iHNed.cz ~ str. 00 ~ hn.ihned.cz	
		Martin Ehl, Jan Cizner	
Bernard triumfoval ve světě	?
	17.10.2006	Žďárský deník ~ str. 04 ~ Vysočina	
		(kna)	
Novináři hodnotili	?
	10.10.2006	Pelhřimovský deník ~ str. 05 ~ Pelhřimovsko	
		(po)	
Rodinný pivovar Bernard	?
	9.10.2006	protext.cz ~ str. 00 ~ eji  kom	
		SIH	
Poctivé české řemeslo	?
	6.10.2006	MF plus ~ str. 58 ~ Podnikatelé - Z pekárny do pivovaru	
		Ivo Horváth	
Bez vize nelze značku budovat	?
	3.10.2006	Marketing magazine ~ str. 10 ~ Fokus	
		PAVEL CECHL DUŠAN ŠPAK	
ZNAČKA JAKO OSOBNOST	?
	3.10.2006	Marketing magazine ~ str. 02 ~ Obsah	
		JUDr. Dušan Špak	
JE DŮLEŽITÉ, JAKÉ EMOCE ZNAČKA VYVOLÁVÁ	?
	25.9.2006	Strategie ~ str. 22 ~ Marketingová komunikace - Branding	
		PAVEL CECHL DUŠAN ŠPAK	
Transparency International: pod povrchem špína	?
	22.9.2006	blisty.cz ~ str. 00 ~ 	
		Milan Berka	
Přežije vláda ODS Nový rok?	?
	16.9.2006	Mladá fronta DNES ~ str. 12 ~ Anketa	
			
Irské tance sklidily bouřlivý potlesk pivařů	?
	14.8.2006	Vysočina - listy Pelhřimovska ~ str. 05 ~ Zprávy z Pelhřimovska	
		Marie Steinhauserová	
Bernard: Na pivní soutěže máme plné právo	?
	24.7.2006	ekonomika.iDNES.cz ~ str. 00 ~ Nápoje - Pivo	
		Ředitel pivovaru Stanislav Bernard pro MF DNES	
Bernard se zastal Chodovaru	?
	17.7.2006	Strategie ~ str. 04 ~ News - Marketingová komunikace	
		(vv, čtk)	
Bernard protestuje pivním soutěžením proti postihům	?
	15.7.2006	Vysočina - listy Pelhřimovska ~ str. 02 ~ Zprávy z Vysočiny	
		(čtk)	
Bernard bude pořádat pivní soutěže. Jako protest.	?
	14.7.2006	ekonomika.iDNES.cz ~ str. 00 ~ Nápoje - Pivo	
		iDNES, ČTK	
Pivní speciality Čechům nevoní	?
	7.7.2006	Hospodářské noviny ~ str. 19 ~ Rozhovor	
		JAN CIZNER	
Remízu jsme nečekali, zoufají byznysmeni	?
	5.6.2006	ekonomika.iDNES.cz ~ str. 00 ~ Ostatní zprávy	
		MF DNES, Jana Klímová	
Koho volí Stanislav Bernard?	?
	25.5.2006	Hospodářské noviny ~ str. 04 ~ z domova	
		Petr Vašek	
Koho volí Stanislav Bernard?	?
	25.5.2006	volby.iHNed.cz ~ str. 00 ~ hn.ihned.cz	
			
Seminář u Bernarda	?
	18.4.2006	Regal ~ str. 69 ~ Společnost	
			
K čemu je dobrá identita značky?	?
	27.3.2006	TREND marketing ~ str. 28 ~ Znalosti - Značka	
		Khaled El Tohami	
Ne populismus, ale víc selského rozumu	?
	7.2.2006	Hospodářské noviny ~ str. 15 ~ z domova	
		Stanislav Bernard	
Každý má jen jeden žaludek	?
	25.1.2006	aktualne.cz ~ str. 00 ~ Co si myslí - Názory	
		Stanislav Bernard	
CzechTek: Co říkáte na zásah policie?	?
	16.8.2005	Mladá fronta DNES ~ str. 07 ~ názory	
		Stanislava Bočanová, Jan Gazdík, Jakub Blažek, Robert Sára, eko	
Bernard s křížkem po funuse	?
	6.6.2005	Marketing & Media ~ str. 02 ~ Aktuality/z domova	
		JJ	
Foto - Každý občan má právo na svobodu projevu	?
	4.6.2005	Vysočina - listy Pelhřimovska ~ str. 17 ~ Napsali jste nám	
			
Bernard: Chci umírněné, ale pravidelné pijáky	?
	12.4.2005	Mladá fronta DNES ~ str. 06 ~ Publicistika	
		(ciz)	
Bez provize se dnes do hospody nedostaneme	?
	24.1.2005	Profit ~ str. 18 ~ Rozhovor	
		Blanka Růžičková	
POZOR NA HRNÍČKY!	?
	10.12.2004	ZBOŽÍ & PRODEJ ~ str. 37 ~ Produkty - Pivní spektrum	
			
Chtít jen peníze? To je velmi slabý cíl	?
	9.12.2004	Mladá fronta DNES ~ str. 01 ~ Zaměstnání	
		(švih)	
Dělá vláda dost  pro to, abychom vyčerpali peníze z EU?	?
	20.9.2004	Profit ~ str. 03 ~ Editorial	
		AC	
Bernard: Omezení prodeje alkoholu by ohrozilo pivovary	?
	10.6.2003	Mladá fronta DNES ~ str. 03 ~ Vysočina	
		(čtk)	
Bernard vstoupil do komunální politiky	?
	18.11.2002	Vysočina ~ str. 03 ~ Zprávy z kraje	
		Roman Martínek	
Chodící značka	?
	11.11.2002	Týden ~ str. 66 ~ Ekonomika	
		Michal Uryč-Gazda	
Podnikatel nemusí být tvrdý, myslí si Stanislav Bernard	?
	3.10.2002	Vysočina ~ str. 06 ~ region	
		BORIS DOČEKAL	
Šéf pivovaru: Začali jsme také bojovat o hospody	?
	2.8.2002	Hospodářské noviny ~ str. 22 ~ domácí podniky	
		(TOK)	
Podporu Bernarda vedení humpolecké Jiskry nechce	?
	5.6.2002	Mladá fronta DNES ~ str. 01 ~ Vysočina	
		Jiří Jíra	
Stanislav Bernard	?
	23.4.2002	Playboy ~ str. 102 ~ Playboy 20?	
		BORIS DOČEKAL	
Lobbing - živnost, bez které se neobejdete	?
	18.2.2002	Lobby ~ str. 10 ~ Lobbing	
		Adam Lešika	
Koho budete volit a proč?	?
	13.2.2002	Mladá fronta DNES ~ str. 02 ~ z domova	
		(doc)	
Bernard: Díky mně pivovary zatím ušetřily miliardu	?
	15.1.2002	Hospodářské noviny ~ str. 21 ~ domácí podniky	
		(TOK)	
Bernard plánuje reklamní kampaň za 12,5 milionu	?
	18.10.2001	Brněnský a jihomoravský deník - Rovnost ~ str. 10 ~ Hospodářství	
		(čtk)	
Pivovarnictví: Bernard se spojil s ďáblem	?
	16.8.2001	Ekonom ~ str. 33 ~ Podnikání a trhy - spektrum	
		Připravili: dal, de gru,ros, EK	
Ztrátou nezávislosti jsem zradil jen sám sebe, říká Stanislav Bernard	?
	8.8.2001	Hospodářské noviny ~ str. 02 ~ podniky a trhy	
		Tomáš Kňourek	
Bernard přišel o úlevy na daních	?
	8.8.2001	Mladá fronta DNES ~ str. 02 ~ Ekonomika	
		(MP)	
Majitel pivovaru je skvělý lobbista	?
	3.8.2001	Hospodářské noviny ~ str. 01 ~ podniky a trhy	
		(tom)	
Teleaxis Bernardovi nevěří	?
	28.5.2001	svetnamodro.cz ~ str. 00 ~ Pr-Neit	
			
Evropská unie považuje lobbování za velmi cenné	?
	4.4.2001	Mladá fronta DNES ~ str. 17 ~ Ekonomika	
		MICHAL MOCEK	
Pivovarnictví ohrožuje korupce?	?
	4.3.2001	Nedělní Blesk ~ str. 02 ~ Politika	
		(VK)	
Na trhu piva vítězí úplatky a korupce	?
	28.2.2001	Haló noviny ~ str. 02 ~ Zpravodajství	
		(mr)	
Pivní trh se nenechá znásilnit penězi	?
	8.12.2000	Hospodářské noviny ~ str. 10 ~ podniky a trhy	
		Jaroslav Novák, Pavel Šnajdr	
Přátelé piva ocenili Stanislava Bernarda	?
	7.12.2000	Hospodářské noviny ~ str. 04 ~ z domova	
		(paš, jar)	
Pivní speciály prý ocení jen mladí	?
	1.3.2000	Mladá fronta DNES ~ str. 01 ~ Test DNES	
		JAROSLAV ČUBAN	
Pivovary odmítají Zemanův bonmot	?
	22.10.1999	Mladá fronta DNES ~ str. 01 ~ Jižní Čechy	
		VÁCLAV DOLEJŠÍ	
Daňové úlevy drží malé pivovary při životě	?
	13.4.1999	Českobudějovické listy ~ str. 02 ~ -	
		ČTK	
Malé pivovary se brání proti gigantu a protestují u vlády	?
	13.4.1999	Region - Krnovské noviny ~ str. 15 ~ Životní styl	
		(roš)	
ODS chce zrušit úlevy pro malé pivovary	?
	7.4.1999	Prima TV ~ str. 00 ~ Deník 19:00	
			
Dusná atmosféra kolem piva	?
	7.4.1999	Českobudějovické listy ~ str. 10 ~ -	
		Petr Bárta	
Malé pivovary: Budeme se tvrdě bránit!	?
	30.3.1999	Agrární noviny ~ str. 06 ~ Zpracovatelský průmysl	
		Jiří Křepelka	
Malé pivovary chtějí příliš mnoho	?
	29.3.1999	Večerník Praha ~ str. 17 ~ Praha	
		JAROMÍR KŘÍŽ	
Otevřený dopis předsedovi vlády	?
	25.3.1999	Lidové noviny ~ str. 10 ~ názory	
		Stanislav Bernard	
Pivovar Ježek ostře napadl Stanislava Bernarda	?
	23.3.1999	Lidové noviny ~ str. 13 ~ Ekonomika	
		Michal Nosek	
Vláda Miloše Zemana je i pro lobbisty zcela nepředvídatelná	?
	17.3.1999	Lidové noviny ~ str. 06 ~ Událost	
		Ondřej Štindl	
Pivovary se snaží oslovit nové spotřebitele	?
	2.12.1998	Lidové noviny ~ str. 17 ~ Koruna	
		AM	
Nejsem žádný workoholik	?
	6.2.1997	Magazín Mladé fronty DNES ~ str. 18 ~ Rozhovor	
		BORIS DOČEKAL	
Nižší spotřební daň pro malé pivovary snížila státní příjmy o 35 miliónů Kč	?
	3.1.1996	Hospodářské noviny ~ str. 06 ~ Podniky a podnikání	

Plné znění zpráv
Proti europivu
24.6.2007    tyden.cz    str. 00    Rozhovory
    Tomáš Menschik        
Neměl příliš peněz na reklamu, tak využil noviny: tiskl billboardy s tématy, jež média zrovna omílala. Novináři se chytili. Stanislav Bernard už dávno není jen ředitelem pivovaru, stal se i uznávaným reklamním mágem. Ale trápí ho rozmach europiva, neosobitého nápoje, který nikoho neurazí.

Neměl příliš peněz na reklamu, tak využil noviny: tiskl billboardy s tématy, jež média zrovna omílala. Novináři se chytili. Stanislav Bernard už dávno není jen ředitelem pivovaru, stal se i uznávaným reklamním mágem. Ale trápí ho rozmach europiva, neosobitého nápoje, který nikoho neurazí.

Jste za vodou?

Nejsem, ani po finanční stránce ne. 

Jak je to možné? Už šest let je pivovar Bernard nejobdivovanější firmou Vysočiny.

No jo, ale koupili jsme ho před patnácti lety v naprosto zdevastovaném stavu. A od té doby investujeme skoro veškerý zisk zpět do firmy. Nepovažujeme se za chudáky, ale abych byl finančně zabezpečen, musel bych mít na kontě aspoň pár milionů korun. A to rozhodně nemám. Pět let žiji v krásném novém domě, ale visí na něm hypotéka, kterou budu ještě dalších šest let splácet. A splátky nejsou malé. Naschvál jsem je nastavil dost tvrdě, ať mám co nejdřív pokoj. Zatím vůbec nejsem finančně zabezpečený, ale nestěžuji si.

Jinak ale můžete být docela spokojen.

Lidé si spojují spokojenost s finančním úspěchem. Když jsem začínal v Humpolci, měl jsem tutéž představu. Že až se mi začne trochu lépe dařit, budeme určitě šťastní a spokojení. Ale když už část peněz máte, zjistíte, že vám to k pocitu štěstí nestačí. Začnete je brát jako samozřejmost. I kdybyste byl rentiérem, zvykl byste si na to jako na něco normálního. Pokud člověk před sebou nemá kopec, na který se chce hrabat, život ztrácí smysl. Být za vodou tímto způsobem, to už je skoro jako být mrtvý.

Kde máte ten kopec?

Pořád ho hledám. Geniálně to obsáhl Stephen Covey v knize Sedm návyků vůdčích osobností. Mluví o tom, abychom včas začali pomýšlet na konec života a představili si, kam chceme dojít. Nabízí i konkrétní cvičení. Slavíte osmdesáté narozeniny, kolem sebe máte všechny blízké. A teď si představte, co byste chtěl, aby každý z nich o vás řekl.

A co byste chtěl, aby řekli o vás?

Pořád na to hledám odpověď. Jako cvičení je to ale dobré.

Často se vyjadřujete o politicích, důrazně jste kritizoval Jiřího Paroubka ještě v době, kdy byl předsedou vlády. Opravdu nemáte jako podnikatel co ztratit?

Pokud mě něco rozčiluje, nedržím hubu. Lidé, kterým záleží na směřování země, jsou podle mě v parlamentu v naprosté menšině. A tehdy se ještě postavil do čela vlády člověk, který z mého pohledu jen touží po moci. To je velmi škodlivé. 

Co kdyby se Paroubek ve snaze vás potrestat postaral třeba o zvýšení spotřební daně pro malé pivovary?

Tady vůbec nejde o pivovary. Základní problém je v tom, jak část politiků chytá lidi do sociální pasti. Není nic jednoduššího než se spoléhat na nejnižší pudy lidí a na závist, nevzdělanost, pohodlnost. Tímto způsobem socialistická vláda dovedla zemi během osmi let k bilionovému dluhu! Je to cesta do pekel, kterou dnes kráčí celá Evropa a důsledky se teprve dostaví. A když nynější vláda ve snaze tento trend alespoň trochu změnit připravila kosmetické změny, které nejsou skutečnou reformou, socialisté zase tvrdí, jak chce ožebračit chudé. To je přece tak nemorální! 

Rozčilujete se, jako kdyby vám někdo opravdu ubližoval.

Ubližuje. Copak vás se daně nedotýkají? Proč mě má buzerovat kdejaký ouřada? Proč se mám dívat na takové nezaměstnané, jaké mi sem posílá úřad práce? Ptají se na místo, a když jim ho nabídnu, vyleze z nich, že ho ani tak nepotřebují, že by spíš chtěli jenom razítko. Lidí, kteří opravdu nemohou pracovat, je u nás minimum. Vždyť to křiví vztahy ve společnosti, ten populismus nesmí dál pokračovat! Já si můžu dovolit o tom mluvit. Manažer velké firmy s padesátiprocentním podílem na trhu nikoli, protože by přišel o podstatnou část zákazníků. Já jich sice také pár ztratím, ale jinou část tím zase přitáhnu. Ale jak jistě cítíte, o zákazníky mi v této chvíli skutečně nejde.

Přízeň politiků se vám ale přece může hodit. Nebo jste ji snad nepotřeboval, když jste vyjednával o daňových úlevách pro malé pivovary?

Tehdy byla u moci pravicová koalice. Když jsem lobboval mezi jejími poslanci, přesvědčil jsem je. Uvědomili si, že vlastně taky nechtějí, aby po pěti stech letech najednou zmizely malé pivovary. A upřímně řečeno, bez jejich tehdejšího rozhodnutí by už možná opravdu neexistovaly. 

Vždyť ve velkém se teď vyrábí všechno. Proč potřebujeme zrovna malé pivovary?

Pětatřicet malých pivovarů dává práci několika tisícům lidí. Vím, že to není hodně, ale jde taky o pestrost chutí, kvalitu nabídky a tradici. Kdyby malé pivovary skončily, zbyly by jen ty velké, které vaří eurobeer, a tečka. Pořád dokola bychom pili Gambrinus a podobné značky. Mladí mi často oponují, že je to nejlepší pivo. Není. Většina se prostě jen nechá snadno zmanipulovat masivní reklamou a nemá dostatečné srovnání. Je ale spousta nadšenců, kteří jezdí po republice a ochutnávají místní piva. Ti vědí, že řada malých pivovarů vaří mnohem zajímavější piva než giganti.

Jak se vaří europivo, o kterém jste se zmínil? Co vám na něm vadí? Granuláty, chmelové extrakty, pasterizace?

Není osobité. A granuláty za to nemohou. Je to dáno recepturou a velkým objemem vaření. Když máte několik milionů zákazníků, což velké značky mají, nemůžete se pohybovat mimo chuťový střed. Nemůžete jít ani příliš do hořké nebo sladké, musíte zkrátka mířit na průměr, jinak ztratíte část trhu. To je logické. Takže piva z velkých pivovarů po celé Evropě chutnají podobně, západoevropská piva jsou navíc ještě hluboce prokvašená, světlounká, prosycená kysličníkem. Obsahují minimum chuťového extraktu, jsou prázdná. České ležáky se pořád ještě výrazně liší, jsou tmavší, méně prosycené, plnější. Jenomže i u nás už se ty neblahé trendy objevují...

Řekl jste, že by zánik malých pivovarů ochudil trh. Ve srovnání třeba s Belgií je ale tuzemská nabídka mnohem chudší i teď. Proč malé pivovary více neexperimentuji?

Dívejte se na to dlouhodobě. Po revoluci tu nikdo neznal nic jiného než dvanáctku a desítku, skláři pili sedmičku. Kdyby na začátku kdokoli začal experimentovat, neměl by šanci na úspěch. Teď se nabídka rozšiřuje a spousta pivovarů už připravuje speciality. My teď děláme tři druhy piva, obohacujeme je kvasnicemi přímo do lahví. 

Se speciály teď přišel i Plzeňský Prazdroj. 

Ano, ten to ale taky udělal až v momentě, když na příkladu malých pivovarů zjistil, že trh na něco takového začíná být připraven.

Na český trh vstupuje další gigant: Heineken. Jak to zahýbe s ostatními pivovary?

Jsem zvědavý. Heineken už dosud na českém trhu působil nepřímo přes rakouskou Brau Union AG, která vlastní Starobrno. Teď koupil i Krušovice, které mají tři procenta českého trhu. Může svůj podíl zvětšovat tím, že začne přeplácet hospody, což je praxe obvyklá u každého velkého hráče na trhu. Tudy ale cesta nevede, má proti sobě silnou konkurenci: Prazdroj a Staropramen. Ty by tomu určitě nepřihlížely, jen by to odstartovalo „nové kolo závodů ve zbrojení“. Nabízí se jediná možná strategie – koupit další pivovary.

Nebude se jim hodit Bernard?

Vždyť máme jen necelé jedno procento trhu. Tržní podíl bychom jim příliš nenavýšili, spíš by se jim do portfolia hodila naše značka. My jsme ale česká společnost s belgickým partnerem a nemáme zájem se nechat koupit. Jdeme vlastní cestou.

Často prohlašujete, že nepůjdete do politiky, protože je to špína. Jak jste na to přišel? Když jste vyjednával úlevy pro malé pivovary?

Za pivovary jsem lobboval už v devadesátých letech, tehdy jsem si to ještě nemyslel. V parlamentu sedělo dost lidí, kterým šlo o výsledek, o věc. Nikdo z nich si neřekl o peníze nebo nějaké výhody. Dnes je tam ale koncentrace politiků, kteří mají funkci jako trafiku nebo jimž jde jen o moc a osobní prospěch, opravdu neuvěřitelná. 

Jak jste to zjistil?

Jako pozorovatel zvenku. Mám i konkrétní zkušenost, ale o ní tu nechci hovořit.

Na začátku devadesátých let jste na severu Moravy a ve Slezsku vydával týdeník Region. Prý z té doby nemáte dobré zkušenosti a se společníky jste se rozešel ve zlém.

To není pravda. Než jsem odešel do pivovaru, založili jsme v Opavě týdeník Region – ve společnosti s ručením omezeným nás bylo patnáct. Každý měl na podnikání jiný pohled, nemohlo to fungovat. Bylo mezi námi pár novinářů, kteří chtěli dobré noviny, jiným šlo jenom o prachy. Nakonec se to všechno dohádalo. Ale když jsem odcházel do Humpolce, už jsem byl se všemi zase kamarád. Noviny pak fungovaly dobře spoustu let.

Takže na své novinové období vzpomínáte rád?

Nebyl jsem žádný novinář, řídil jsem společnost. Ale ano, bylo to dobré, hodně entuziastické. Tehdy existoval i týdeník Naše Opavsko, který vydával okresní úřad. Dnes to možná zní neuvěřitelně, ale já tam tehdy současně pracoval. Přednosta úřadu byl bývalý komunista, osmašedesátník. Po revoluci se vrátil do politiky, ale měl návyky, které se nám nelíbily. Chtěl zasahovat do obsahu našich novin a rozhodovat, jaký článek může vyjít. 

Bylo by ve vašem tehdejším týdeníku možné, aby se v názorové rubrice objevil text o novém pivu? Dnes vám regionální noviny takové články běžně tisknou.

Asi by to bylo možné i tehdy, ale ne mezi názory. Spíš v ekonomice nebo ve zpravodajství. Dnes to má jiné důvody. Náš pivovar je malý, zároveň jsme ale osmou nejznámější značkou na trhu. Všech sedm před námi je mnohonásobně větších, vaří miliony nebo minimálně mnoho set tisíc hektolitrů. Náš letošní výstav je 150 tisíc hektolitrů, dokonce i spousta méně známých značek dělá víc piva než my. Dřív se o nás zajímala celostátní média, dnes se naše tiskové informace dostanou maximálně do regionálních listů. Osmá nejznámější značka asi pro jiné není tak zajímavá. Je to nepříjemná situace, ale zřejmě to bude souviset s objemem placené inzerce. Jinak si to vysvětlit nedovedu. 

Vy jste ale mediálně docela šikovný. To jste si osvojil už ve vydavatelství Region?

To se nedá naučit. Buď ten cit máte, nebo ne. Jde o schopnost říkat věci tak, aby tomu lidé rozuměli. Možná jsem tu vlastnost zdědil po tátovi, který učil matematiku na základní škole. Tehdy se říkalo: „Co nevysvětlí Bernard, nevysvětlí nikdo.“ 

Už v devadesátých letech vás bylo ve všech médiích plno. Chtěl jste vysvětlovat, jak je vaše značka na úrovni a jak dobré pivo děláte?

Ne, jen se snažím jasně komunikovat. Určitě nedáváme do reklamy tolik peněz jako Prazdroj. Jsme úplně jinde, dokonce řádově. Proto musíme zaujmout. Vedlo to ke kampani „Svět se zbláznil... Držte se!“ Odstartovali jsme Aničkou Dajdou, antihvězdou ze SuperStar, pak jsme měli i obecná témata se SARS a svatebním polibkem s rouškami, jindy jsme ukázali dětské vojáky. Museli jsme odhadovat, jestli daná věc bude tématem dne, navíc natolik významným, aby se udrželo ve hře aspoň čtrnáct dní. Jinak by ani nestálo za to tisknout billboardy.

Je těžké být v reklamě publicisticky aktuální?

Rozhodně. Napřed jsme řešili, co bude tématem, pak jsme pro téma museli najít vtipné zobrazení. Potom jsme to dali posoudit právníkům, abychom neporušili například práva na ochranu osobnosti. A okamžitě jsme začínali vybírat až šest set ploch po republice. Během pěti šesti dnů od prvotního nápadu už billboardy visely.

Kampaň by měla určitě menší dopad, kdyby vám nepomohly noviny. Počítal jste s tím?

To se nedá předvídat, ale nakonec tahle synergie začala fungovat naprosto skvěle. Když jsme vyjeli s Aničkou Dajdou, měli jsme články ve všech novinách i s fotografiemi billboardů. Lidi to bavilo, ale postupně se naše reklamní témata dostávala blíž k politice, k negativním jevům, třeba k odposlechům. Na billboardu se objevil policista s hrnkem na uchu. Neustále jsme mu museli zužovat knír, aby nevypadal úplně jako tehdejší policejní prezident Jiří Kolář. 
Na vašem loňském předvolebním billboardu byla sovětská vlajka, na ní srp a socialistická růže. 
No vždyť je to opravdu tristní! Do té doby mě nikdy nenapadlo, že patnáct let po revoluci bude společnost tak lhostejně přihlížet, jak se strana, která se v názvu ohání demokracií, bez skrupulí spojuje s komunisty.

Jak reklamní témata vymýšlíte? To si otevřete noviny a naštvete se?

V podstatě ano. Agentuře jsem říkal, že potřebujeme silná česká témata. Jak už jsem říkal, zaujala nás absurdní situace Aničky, dívky pevně přesvědčené, že se může stát SuperStar. Můj kamarád žije dvacet let v Bavorsku, má dospělé syny. Jeli k nám na návštěvu. Po cestě viděli billboardy a jeden z těch kluků mi pak řekl: „Stando, co to máš za blbinu na těch plakátech? My tomu vůbec nerozumíme.“ Když jsem jim vysvětlil tu story, řvali smíchy. A na rozdíl od nich znali ten kontext v republice skoro všichni.

V poslední reklamě propagující vaše nealkoholické pivo je vaše holá lebka a slogan „S čistou hlavou“. Považujete se za showmana?

Ne. Když nejste zakomplexovaný a máte zdravé sebevědomí, proč si ze sebe neudělat legraci? Stejně jsem mediálně natolik známý, že se nemám kam schovat. Chápu podnikatele, kteří neposkytují fotografie. Ale já už jsem byl beztak známý díky svazu malých pivovarů nebo z reklamy na Komerční banku.

Proč jste se stal tváří v reklamě Komerční banky? Šlo více o honorář, nebo o propagaci vaší značky?

O obojí. Každopádně to fungovalo velmi dobře. Z banky mám zpávy, že byli velmi spokojeni, a zároveň to pomohlo naší značce. No a když vám za to ještě dají honorář, je to samozřejmě příjemné.

Jaký je to pocit, všude narážet na své jméno a fotografie?

Obvykle se mě ptají, jak si v hospodě připadám, když piju své pivo. No, nijak. Je to značka a tak ji vnímám. Uvědomuji si, že je to moje jméno, ale za těch patnáct let už to beru jako samozřejmost. 

Máte pivo své značky pořád v ledničce? Někde jsem četl, že ho moc nepijete.

To jste slyšel špatně. Piju. Jen v práci nemůžu, dám si maximálně nealkoholické. A jak vidíte, teď tu mám pivní půllitr dokonce jen s vodou. 

Foto: Robert Zlatohlávek 

URL| http://www.tyden.cz/rozhovory/proti-europivu_14360.html

V džungli daňových úlev
11.6.2007    Týden    str. 14    Kauza
    Miroslav Korecký        
Kdo by si nepamatoval, jak pejsek s kočičkou pekli dort? Daňové zákony se pečou velmi podobně. Místo hrnce smetany se dá nižší sazba pro malé pivovary. Syrečky zastoupí úleva pro zoologické zahrady a pořadatele loterií. A náhradou za věnec buřtů jsou odborářské stravenky a režijní jízdenky. Břicho ze zpackaného daňového dortu nakonec bolí nás všechny. 

Také jste dostali od zaměstnavatele nebo obchodního partnera lahev slušného vína? 
Pak si jeho motivaci ani vkus při výběru dárku příliš neidealizujte. 
Už více než rok si totiž může lahev vína v ceně do pěti set korun a opatřenou logem firmy odepsat z daní jako reklamní a propagační dárek. 
U lahve šampaňského nebo whisky to možné není, u vína ano. Proč? Vinaři jsou schopnější lobbisté a vymohli si daňovou úlevu. 
	A výrobcům sektu se pokřivení trhu samozřejmě nelíbí. 
Ondřej Beránek, obchodní ředitel firmy Bohemia Sekt, největšího výrobce šampaňského v zemi, říká: „Samozřejmě bychom uvítali, kdyby i naše výrobky byly daňově uznatelné, a tím pádem byly pro firmy atraktivnější jako dárek. Žádnou iniciativu jsme ale v tomto směru nevyvíjeli.“ Což byla zřejmě chyba. 
	Cesta ke zvýhodnění vína před jinými alkoholickými nápoji byla kostrbatá. V zákoně o daních z příjmů figuroval totiž po léta paragraf, že od daně jsou osvobozeny drobné propagační dárky, ovšem s výjimkou zboží podléhajícího spotřební dani, tedy zejména alkoholu a cigaret. Vše se změnilo na podzim roku 2005, kdy se udělala výjimka z výjimky: na alkohol obecně dále neplatí daňová úleva, ale na víno ano. Přesněji, ne na všechno víno: v zákoně stojí konkrétně „tiché víno“, tedy nikoli sekt. 
	Vypátrat, jak se tak detailní daňová úleva v zákoně ocitla, není vůbec snadné. V právě popsaném případě je jejím autorem Zdeněk Koudelka, bývalý poslanec ČSSD a nyní náměstek nejvyšší státní zástupkyně. Kratičký pozměňovací návrh o čtyřech slovech „s výjimkou tichého vína“ přidal do kupy dalších, když sněmovna předloni projednávala poslaneckou novelu nijak nesouvisejícího zemědělského zákona. Těžko říci, kolik z 94 zákonodárců, kteří tehdy hlasovali pro, vůbec tušilo, co ona neškodná slůvka zname

* nají. Nepozastavil se nad tím nikdo. V každém případě je dnes víno na alkoholovém trhu zvýhodněno. A exposlanec Koudelka ani nepopírá, že daňovou úlevu navrhl po rozhovorech s vinaři. „Jako Moravan samozřejmě vítám, aby firmy rozdávaly jako pozornost raději moravské víno než třeba golfové míčky.“ 

Sen Vlasty Čističe 

Podobných úlev, jakých požívá tiché víno, lze v daňových zákonech napočítat stovky. A berou na sebe rafinované podoby: může jít o sníženou sazbu daně, osvobození od daně, slevu na dani, odečitatelnou položku nebo třeba nezahrnutí do předmětu daně. Také finanční efekt je velmi rozdílný. 
Třeba nezdaňováním renty pro exprezidenta utíká státu ročně sotva pár desítek tisíc korun. Daňové osvobození úroků z hypotečního úvěru nebo úvěru ze stavebního spoření už ale znamená roční ztrátu více než tří miliard korun. Ministerstvo financí odhaduje, že jen na příjmové dani, z níž se ročně vybere asi 280 miliard korun, se stát úlevami připraví o několik desítek miliard. 
	A právě razantní pročištění daňové džungle od množství výjimek je jedním z požadavků, jimiž poslanec Vlastimil Tlustý (ODS) podmiňuje svůj souhlas s reformou Mirka Topolánka. Tlustého tým jen v zákoně o daních z příjmů napočítal celkem 363 výjimek a úlev. Není divu. Norma o více než šedesáti tisících slovech pochází z roku 1992 a od té doby byla už devětaosmdesátkrát změněna, jen v posledních třech letech ji sněmovna upravovala dvaatřicetkrát. A skoro vždy při tom do zákona proniklo pár slov, která někomu pomohla. Jednou vinařům, jindy odborářům, provozovatelům loterií nebo třeba zoologickým zahradám. Výjimky přitom neobsahuje jen tento jeden předpis, jsou roztroušeny po všech daňových zákonech a často se důmyslně kombinují. Třeba již zmíněná tichá vína neválčí se sektem jen u daně z příjmů. Zatímco sektům vyměřuje zákon o spotřební dani sazbu 23,40 kč za litr, tichá vína si vymohla sazbu nulovou, podobné je to u piva. Už od poloviny devadesátých let platí malé pivovary až o polovinu nižší daň než ty velké (viz Začalo to malými pivovary). Pivovarský gigant tak dnes odvádí státu za hektolitr piva 24 korun, ale trpaslík jen 12 korun. 

Nechci slevu zadarmo 

Jak se mohou tak nespravedlivé a nesystémové výhody dostat do zákona? „Vznikají na objednávku úzkých zájmových skupin. Dokázaly jimi daňové zákony dokonale zasvinit,“ zlobí se Michal Doktor, daňový expert ODS. „Vlivné a ekonomicky silné skupiny si to před hlasováním ve sněmovně sichrují a oslovují úplně všechny. A dost často to pak vede k nějaké nahodilé hlasovací většině,“ potvrzuje poslanec KSČM Jiří Dolejš. O tom, čím vším lobbisté dokážou zákonodárce motivovat, se „na jméno“ raději nikdo bavit nechce. 

* Mezi nejschopnější lobbisty patří v tomto směru vedle již zmíněných vinařů provozovatelé loterií, různé stavební a důchodové spořitelny, životní pojišťovny, ale také odbory nebo armáda. Jejich drobné i větší benefity najdete v daňových zákonech roztroušeny po mnoha paragrafech. A nezáleží přitom tolik na tom, o jak početnou skupinu jde. Stejně dobře jako milionoví odboráři si výhodu umí prosadit 93 provozovatelů loterií nebo patnáct zoologických zahrad. 
	Třeba odboráři si - zejména za osm let vlády ČSSD - dokázali prosadit celý vějíř úlev: členské příspěvky bez daní, nezdaněné stravenky, závodní stravování, nápoje na pracovišti, režijní jízdenky nebo příspěvky na rekreaci placené zaměstnavateli z fondu kulturních a sociálních potřeb (FKSP), daňové osvobození nejrůznějších odborových příjmů. Ročně to představuje úsporu na daních ve výši čtyř až pěti miliard korun. A doby otevřených politických bitev okolo daňových úlev, jako tomu bylo třeba s již zmíněnými malými pivovary, jsou už pryč. 
	Jistější jsou cestičky tiché a nenápadné. V roce 2003 se bezprecedentních výhod dočkaly třeba zoologické zahrady. Zákon zcela osvobodil od daně všechny dary adresované zahradám a také reklamu na ZOO. Svezlo se to nenápadně se zákonem, který upravoval provoz zoologických zahrad. Ještě ve vládním návrhu přitom nic o daňovém zvýhodnění nebylo. Pak dostal předpis k posouzení sněmovní výbor pro veřejnou správu - a text se vrátil s úlevami. Kdo je tehdy ve výboru k zákonu přilepil, si už nikdo nevzpomíná. 
Ještě nenápadnější je ono sousloví, které má zajistit úlevu, přilepit - jako to udělal v úvodu jmenovaný poslanec Koudelka -k zákonu o něčem úplně jiném. Výjimka tohoto druhu, tentokrát pro hazard, spadla z nebe i před několika týdny. V dubnu při projednávání zákona o správě daní a poplatků poslanec Josef Smýkal (ČSSD) navrhl, aby loterijní společnosti patřily mezi vzdělávací či zdravotnické instituce (!), které mají nárok na vrácení daně z přidané hodnoty. 
	Jen dominantnímu sázkařskému gigantu Sazce by taková nesmyslná úleva přinesla ročně až čtvrt miliardy korun. Ministr financí na poslední chvíli před tímto návrhem varoval, ale poslanci napříč stranami loteriím jako tradičně opět přáli. Minulý čtvrtek zákon prozatím narazil v Senátu a vrací se zpátky do sněmovny. „Šlo mi o pomoc sportu, nebylo to šité na míru Sazce. S jejím šéfem panem Hušákem jsem mluvil jen několikrát v životě,“ hájí svou motivaci přilepšit loterijním firmám poslanec Smýkal. 

Daň za ředkvičky i sekačku 

Vlastimil Tlustý po premiéru Topolánkovi žádá, aby se stovky úlev v zákoně o daních z příjmů zredukovaly maximálně na několik desítek těch nejvíce veřejně prospěšných, jako je podpora důchodového připojištění, stavebního spoření, hypoték nebo daňové osvobození sociálních dávek a důchodů. „Ostatní věci, kde je dobré něco podporovat, je přece možné dělat subvencemi, což je férovější a průhlednější,“ říká Tlustý. 
	Ministerstvo financí ale Tlustého nápadem nadšeno není. „Škrtnout lze okamžitě všechny výjimky, ale výsledný efekt by paradoxně mohl být v minusu,“ odhaduje náměstkyně Dana Trezziová. Zákon bez výjimek by totiž na druhou stranu znamenal mnohem dražší výběr daní a větší počet úředníků. Daňové přiznání by pak totiž podával skoro každý, třeba jen za to, že prodal ovoce ze zahrádky nebo půjčil sousedovi za protislužbu sekačku. Dnes jsou podobné transakce, které nepřesáhnou dvacet tisíc korun ročně, od daní osvobozeny. Ze stejného důvodu vláda třeba ustoupila odborům a ponechala úlevu na režijní jízdenky pro železničáře. Zjistila totiž, že zdaněním by stát získal jen asi patnáct milionů korun, ale více než sto tisíc lidí by muselo nově podávat daňové přiznání. Příklad: důchodce, bývalý železničář, který jinak své příjmy nezdaňuje, by - ač to zní překvapivě - musel státu přiznat profit, který mu jízdenka zdarma přináší. 
	Miroslav Kalousek se nakonec odhodlal přijít do vlády s návrhem na seškrtání pouhých třinácti úlev, které by přinesly státu zhruba tři miliardy korun navíc. Ministři ale kývli jen na polovinu z nich, třeba na nové zdanění příjmů odborových organizací, neuznatelnost nákladů na závodní stravování a stravenky nebo konec výhodných reklam u zoologických zahrad. Jiné, jako jsou již zmíněné režijní jízdenky, naopak vyškrtali. 
	Co i z toho mála škrtů ve výjimkách nakonec v reformě vydrží, je ve hvězdách. Odbory jsou připraveny tvrdě tlačit na to, aby výhody zůstaly zachovány. „Ale jestli chcete napsat, že jsme proti reformě jen proto, že nám chce zdanit odborářské peníze, tak to není pravda. Vadí nám na ní hlavně to, že je asociální,“ zdůrazňuje odborový šéf Milan Štěch. A zastánce nachází i v Topolánkově táboře. „Nerad bych se dožil toho, že budeme do práce chodit se silonovým sáčkem a dvěma krajíci chleba.“ Těmito slovy trvá na zvýhodnění stravenek a závodních kuchyní přeběhlík Miloš Melčák. 

Úlevy si rozvracet nedáme! 

Tlustého požadavek na radikální seškrtání úlev je ve spleti nejrůznějších zájmů zřejmě bez šancí. Ba naopak nastane možná ještě větší zmatek, Topolánkův „batoh“ totiž přináší některé úlevy nové. Třeba přičinliví vinaři si do reformy prosadili, že od daně se mají osvobodit dotace, které dostávají z Vinařského fondu ČR. Zemědělci zase získali výhodu, že nebudou platit daně při převodu nebo darování rodinné farmy. Další výhody dostali prodejci potravin, lékárny či pojišťovny. 
	Ministr financí Kalousek slibuje, že zásadní pročištění všech úlev a odečitatelných položek přinese až zbrusu nový zákon o daních z příjmů, který má jeho úřad sepsat už napřesrok a platit by měl začít nejpozději v roce 2010. „Navrhl jsem k diskusi 77 výjimek a osvobození od daně u fyzických osob a 42 úlev u právnických osob. O všech se ale musí nejdříve vést široká odborná i politická diskuse,“ říká ministr. 
	Zlé jazyky na Kalouskově úřadu i v parlamentu ale tvrdí, že nový, očištěný zákon absolutně nemá šanci projít a skončí „u ledu“. Ti, kdo po léta investovali tolik energie i peněz do stovek daňových výjimek, totiž nikdy nepřipustí, aby museli začít zase od nuly. 

***

Začalo to malými pivovary 

První velkou bitvu o daňovou úlevu poskytnutou úzké skupině podnikatelů zažilo Česko v roce 1994. Nově uzákoněnou daňovou soustavu narušila bezprecedentní výhoda: snížená sazba spotřební daně pro malé pivovary, vyrábějící ročně méně než 200 tisíc hektolitrů piva. Na světě byl nový princip: kdo je méně úspěšný, dostane slevu, neboli vlastně státní dotaci. Cestu mnoha dalším vyklestil jeden z majitelů humpoleckého pivovaru Stanislav Bernard. Aby se mohl bránit pivovarnickým kolosům, založil Český svaz malých nezávislých pivovarů a zahájil kampaň za prosazení daňových úlev. Když na všech úředních místech narazil, napřel aktivitu jinam a zorganizoval do té doby nevídanou lobbistickou akci v parlamentu. Sponzoroval poslanecké rekreace, hostil politiky pivem přímo na zákonodárné půdě a s pomocí poslance Josefa Hájka (Levý blok) dostal do hry pozměňovací návrh k zákonu o spotřební dani: malé pivovary ať platí až o polovinu menší daně než velké. O zákonu hlasovala sněmovna 7. prosince 1994 po emocemi nabité debatě, v níž se podařilo zlomit i řadu poslanců pravicových stran. „Jako Čech, jako pivař mám povinnost návrh podpořit. Ke koloritu české krajiny patří malý nezávislý pivovar,“ argumentoval třeba tehdejší poslanec Jan Černý (ODS). Ministr financí Ivan Kočárník marně vysvětloval, že je to ekonomický nesmysl, a nabízel jinou variantu, jak malým pivovarům dopomoci ke státním výhodám: prohlásit je za kulturní památku. Bernard slavil vítězství, pro návrh hlasovalo 91 poslanců, proti 35. „Díky tomu ušetřily malé pivovary v následujících letech na spotřební dani už více než miliardu korun, a také proto většina z nich stále vaří pivo,“ vzpomíná zmíněný pivovarník. Privilegium šestnácti malých pivovarů vydrželo dodnes, snahy o jeho zrušení neuspěly. Největší nebezpečí hrozilo v roce 1999, ale Bernard nasadil na obranu zkušenou PR agenturu. „Udělali jsme jednoduchou počítačovou hru: had se plazí po obrazovce a požírá malé pivovary, po každém levelu se na monitoru objeví nápis s informacemi o významu malých pivovarů pro pestrost českého pivního trhu. Disketu s hrou jsme rozeslali všem poslancům. Ohlas byl obrovský a daňové zvýhodnění zůstalo,“ líčí lobbista Michal Donath. 

Úspěšní daňoví lobbisté odboráři 

* vinaři * provozovatelé loterií * ozbrojené síly * zoologické zahrady * stavební a důchodové spořitelny * životní pojišťovny malé pivovary * církev * ekologové * nadace Typy úlev v daňových zákonech 1/ Zjednodušující Brání komplikované správě daní tam, kde by šlo o zanedbatelné částky. Tedy aby nemusel podávat daňové přiznání každý, kdo prodá ošatku vajec nebo tři kedlubny z vlastní zahrádky. 2/ Politické Vyjadřují politický záměr vlády a parlamentu. Například: jak přimět lidi k penzijnímu spoření či hypotékám, jak motivovat dárce krve nebo jak usnadnit práci nadacím. 3/ Lobbistické Výjimky zjevně protlačené skupinami s parciálními zájmy, třeba úlevy pro zoologické zahrady, odbory, malé pivovary, provozovatele loterií či ozbrojené sbory. 

Foto popis| Stačila čtyři slova, propašovaná do zákona tehdejším poslancem Zdeňkem Koudelkou, a z vína je rázem vítaný dárek. Vítaný, protože osvobozený od daně. 
Foto popis| Kdo žádá úlevu, musí se tvářit bohulibě a ušlechtile. U zvířátek a zoologických zahrad není takřka o čem hovořit. Kdo by měl to srdce odmítnout němé tváře? 
Foto popis| 3 4 
Foto popis| Poslanec Vlastimil Tlustý napočítal jen u příjmové daně 363 různých úlev a žádá jejich seškrtání zhruba na desetinu. Zatím se zdá, že je to boj s větrnými mlýny. 
Foto popis| Mezi nejschopnější lobbisty patří i armáda. Drobné a větší benefity lze nalézt v daňových zákonech roztroušené po mnoha paragrafech. 
Foto popis| Velmistrem mezi daňovými lobbisty je loterijní společnost Sazka. Poslední čtvrtmiliardová úleva, navržená poslancem Smýkalem, se zadrhla v Senátu. Není všem dnům konec. 
Foto popis| Aktuální reformní batoh přináší dokonce další úlevy. Zemědělci například získávají výhodu, že nebudou platit daně při převodu nebo darování rodinné farmy. 
Foto popis| Silné zájmové skupiny nenechávají nic náhodě a před důležitým hlasováním oslovují plošně všechny, popisuje praxi při schvalování úlev poslanec Jiří Dolejš. 
Foto popis| Odboráři v minulých letech nelenili. Do daňových zákonů si prosadili úlevy za několik miliard ročně. Odborový boss Milan Štěch má co bránit. 
Foto popis| 11 
Foto popis| Závodní jídelny a zaměstnanecké stravenky, dvě zjevné výhody, které nikdo nedaní. Ve snaze o nápravu narazila vláda na odpor zaměstnavatelů i odborů. 
Foto popis| Ve sporu o režijní jízdenky železničářů vláda ustoupila. Zalekla se radikálních odborů na dráze, nebo jen usoudila, že by zdaněním jízdenek příliš nezískala? 
Foto autor| Foto: 1 PROFIMEDIA. CZ - montáž TÝDEN, 2, 7 Petra Mášová, 3 Tomáš Nosil, 4, 6, 10 archiv TÝDEN, 5 Karel Šanda, 8, 11 Robert Sedmík, 9 Robert Zlatohlávek 

České pivovary se bouří
13.4.2007    ČRo 1 - Radiožurnál    str. 01    10:35 Pod kůži
            
Hanka SHÁNĚLOVÁ, moderátorka
--------------------
České pivovary se bouří. Předešlá sociálnědemokratická vláda poskytla skupině SAB kolem Plzeňského Prazdroje investiční pobídku ve výši blížící se sedmi stům milionům. Ještě o vyšší výhoda žádal další důležitý hráč na trhu, skupina InBev kolem Staropramenu. Ministerstvo průmyslu a obchodu v čele s Milanem Urbanem vyhovělo prvnímu žadateli. Ostatní pivovary ukazují na to, že stát vstoupil na trh, kde nemá co dělat. Žádají po novém ministru Martinu Římanovi nápravu. Ta ale není za stávající situace možná. Více už v reportáži Milana Kopeckého.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
Skupina SAB je na českém trhu největší. O to více je krok předešlé vlády pro ostatní pivovarníky nepochopitelný. Slovo má asi nejznámější podnikatel v této oblasti Stanislav Bernard.

Stanislav BERNARD, podnikatel
--------------------
To považuju za naprosto nepřípustný zásah do pravidel volného trhu.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
Podobný názor má ředitel pivovaru v Havlíčkově Brodě Jiří Hušek.

Jiří HUŠEK, ředitel pivovaru v Havlíčkově Brodě
--------------------
U některých velkých pivovarů výrobní náklady činí sedm procent z ceny piva, kterou platíme v restauraci. Takže je naprosto zřejmé, že většina financí jde do marketingu a do konkurenčního boje mezi ostatními.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
Jak dodává Jiří Hušek, skupina SAB a k ní InBev, tedy dva bezkonkurenčně největší hráči na českém trhu, mají společně kolem šedesáti procent podílu, první jmenovaná dokonce více než polovinu. Sociálnědemokratické vlády v minulých volebních obdobích ale pobídky tohoto typu rozdávaly. Konkrétně u této je poznámka, že je určena na rozvoj exportu.

Milan URBAN, tehdejší ministr průmyslu a obchodu /ČSSD/
--------------------
Já jsem měl obavy o malé pivovarníky, a proto jsem to předložil Úřadu na ochranu hospodářské soutěže, který rozhodl, že taková pobídka může být poskytnuta, protože se jedná o posílení kapacity na vývoz piva do zahraničí.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
Dodává dřívější ministr Milan Urban. Stanislav Bernard dovětku nevěří a poukazuje na ne vždy rovný boj v Česku.

Stanislav BERNARD, podnikatel
--------------------
Například tady v Humpolci nově budovaná restaurace, nabídli jsme mu, myslím, velmi rozumnou částku na podporu jeho investice. Výsledek je ten, že v této restauraci jsou piva pouze značek Plzeňského Prazdroje. Proč? Tomuto člověku nabídli zhruba dvojnásobné peníze, než které jsme byli schopni mu nabídnout my.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
A to je další důvod, proč menší pivovary odmítají jakákoliv zvýhodnění svých větších konkurentů. Na ministerstvo průmyslu a obchodu proto dorazily dopisy se žádostí o zrušení pobídky. Podle ministra, občanského demokrata Martina Římana to ale za současného stavu v parlamentu není možné. Bylo by totiž potřeba změnit příslušný zákon. Říman nicméně slíbil, že pobídky podobného typu už rozdávat nebude.

Martin ŘÍMAN, ministr průmyslu a obchodu /ODS/
--------------------
Každá pobídka vytváří nerovnováhu na trhu. Každá pobídka někoho zvýhodňuje a někomu tu výhodu nedá.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
Stejným způsobem si mohou stěžovat firmy strojírenské, automobilové, ale i další potravináři. Tam totiž v minulosti pobídky většinou formou daňových úlev mířily. Mohli bychom se domnívat, že díky pomoci státu bude pivo levnější. Velké společnosti totiž diktují ceny. Jiří Hušek z havlíčkobrodského pivovaru se ale domnívá, že tomu bude spíše naopak.

Jiří HUŠEK, ředitel pivovaru v Havlíčkově Brodě
--------------------
Toto znamená možnost vyšší investice velkých pivovarů do podílu na trhu. Pokud to promítnu pro ty lidi, kterých se to týká v té hospodě, a ceny, tak s naprostou jistotou hráč, který má padesát jedna procenta, bude mít šedesát procent na trhu, tak cena piva rozhodně nepůjde dolů, půjde určitě nahoru.

Milan KOPECKÝ, redaktor
--------------------
A to je další skutečnost, která menším pivovarům vadí. Mnozí jsou totiž už teď na hranici krachu. Tlak je obrovský. Jejich společné nářky ale pravděpodobně nikdo neuslyší.

Hanka SHÁNĚLOVÁ, moderátorka
--------------------
Jak už jsme v reportáži Milana Kopeckého slyšeli, tak ke zrušení pobídky jsou potřeba hlasy minimálně sto jednoho poslance, a to je za současné remízové situace v parlamentu prakticky nemožné.

Češi brání v Bruselu své pivo
12.4.2007    Lidové noviny    str. 14    Byznys
    JIŘÍ BÖHM        
Technologie vaření piva prosazovaná EU ohrožuje malé české pivovary 

PRAHA České pivovary mají obavu z možné budoucí regulace technologie výroby piva v Evropské unii. Prostředkem jejich obrany se má stát registrace označení „České pivo“, která by jim umožnila vyvázat se z dosahu nových technologických norem. 
	Evropská unie doporučuje pivovarům používat nové „dosažitelné“ technologie pro vaření piva, které mají snížit spotřebu energií a zároveň jsou šetrnější k životnímu prostředí. Náklady spojené se zaváděním nových technologií však představují zejména pro menší české pivovary ohrožení jejich existence. 
	„Pokud by tyto normy pro spotřebu energií byly Bruselem schváleny, ohrozilo by to chod především menších pivovarů, které nebudou mít dostatek prostředků pro rekonstrukci svých varen,“ vysvětluje výkonný ředitel Českého svazu pivovarů a sladoven Jan Veselý. 
	Tradiční technologie vaření piva v České republice je oproti standardům uplatňovaným v EU energeticky náročnější a domácí pivovary by při snaze zachovat tradiční charakteristiky českého piva nebyly schopny novým evropským technologickým požadavkům vyhovět, říká spolumajitel pivovaru Bernard Stanislav Bernard. 
	Jediným způsobem, jak se těmto evropským kvótám bránit, je podle Veselého registrovat v Bruselu ochrannou značku „České pivo". Registrace ochranné známky, která sama o sobě vymezuje specifická pravidla výroby piva pocházejícího výhradně z České republiky, by učinila české pivovary imunní vůči zvažovaným bruselským regulacím, prohlásil Veselý. 
	Ochranná značka by zároveň mohla tuzemským pivovarům pomoci při vývozu nápoje do zahraničí a mohla by se tak stát pro domácí pivovary i významným marketingovým nástrojem. 

***

Co znamená značka „České pivo“ u světlého piva 

* světlá, až zlatavá barva 
* hořká chuť 
* tradiční bílá pěna 
* nejsou přípustné cizí vůně a chutě 

Foto popis| 

Evropští byrokraté proti českému pivu
8.12.2006    Haló magazín Pro Vás    str. 07    
    Jan JELÍNEK        
Nejprestižnějším pivovarem roku 2006 byl Sdružením přátel piva ČR vyhlášen pivovar Svijany. Navíc obsadil i dvě druhá místa za jedenáctistupňový světlý Svijanský máz a tmavou Svijanskou kněžnu. Ředitel tohoto úspěšného výrobce chmelového truňku František Horák se přitom ocitl v roli jakéhosi všemocného čaroděje a sklízel i od dalších českých pivovarnických odborníků poklony za raketový vzestup produkce podniku. A uznání od expertů Budweiseru Budvar České Budějovice, Primátora Náchod, Staropramenu Smíchov či od humpoleckého Bernarda nebo Ostravaru Premium má opravdu punc zlata. 

Zachránci s raketovým vzestupem 

F. Horák patří k zachráncům pivovaru Svijany, jehož majitelem byla britská firma BAS, která jej chtěla zavřít a poté likvidovat podobně, jako to učinila s vratislavickým pivovarem. »Zaplaťpánbůh, že jsme to tenkrát uhráli. O pivovar jsme bojovali a koupili jej do našich, českých rukou,« řekl Horák. Tím s partou velkých patriotů zajistil zaměstnání pro 83 lidí. »U nás pracují pouze lidé dobří a velmi dobří,« s hrdostí v hlase odkrývá tajemství úspěchu podniku jeho šéf. Jen považte! Jestliže měl pivovar v roce 1998 výstav 38 000 hektolitrů piva, tak o dva roky později již 100 tisíc a letos bude mít výstav kolem 226 tisíc hektolitrů. Je to nepřetržitý růst výstavu piva o více než 400 procent! »A v roce 2007 bychom jej rádi zvedli ještě o dalších deset tisíc hektolitrů,« zvažuje pan Horák. Svijanští pivovarníci expedují svůj nápoj k zákazníkovi z 80 procent do okruhu 60 kilometrů. Avšak prodávají jej i v Praze a také kolem Plzně, kde si tvrdě hájí svou doménu Prazdroj. V roce 2007 chtějí rozvážet pivo ještě dál od komína, jak se říkává v pivovarském žargonu. Do ciziny zatím exportovat nehodlají, neboť o svijanské pivo je značný zájem na domácím trhu, a ten považují za prvořadý. 

Absurdita eurokomisařů a lobbingu 

České pivovarníky a také Sdružení přátel piva znepokojuje rána pod pás ze strany Evropské komise (EK), jež chce prosadit zvýšení spotřební daně z piva pod záminkou vznešených, ale plytkých frází o nutné sociální ochraně zdraví občanů. Proti snahám eurobyrokratů se staví i vláda České republiky. Daň totiž není jednotná pro všechny alkoholické nápoje v EU a nevztahuje se na lehká vína. Je proto absurdní poslouchat výroky členů EK, že zákon o daních má napomoci v boji proti alkoholismu, když jednu komoditu - víno - z této skupiny zcela vypouští. Je tedy nanejvýš pravděpodobné, že za nesmyslným návrhem, omezujícím svobodnou volbu spotřebitelů, se skrývá lobbing vlivných francouzských vinařů, kteří se pokoušejí touto chytrolínskou politikou ještě více znásobit své zisky na úkor producentů ostatních alkoholických nápojů. Ředitel Horák je přesvědčený, že návrh neprojde, neboť hlavní pivařské velmoci - ČR a Německo - jsou jednotně proti němu. A i kdyby prošel, tak by se svět nezbořil, ale muselo by se pak zdražit pivo asi o 1, 50 Kč na půllitru. 

ČR a Německo s právem veta 

Daniel Váša, výrobně technický ředitel Drinks Unionu v Ústí nad Labem, kde ve Velkém Březně vaří výborná piva Březňák a Zlatopramen, rovněž věří, že pivovarnické velmoci ČR a Německo scestný návrh EK budou vetovat. A pokud by jej přece jenom prosadila, pak by automaticky vyvstal tlak ČR také na zavedení spotřební daně u vína a dalších podobných výrobků. Ing. Stanislav Bernard, spolumajitel Rodinného pivovar Bernard v Humpolci, soudí, že by se »evropští byrokraté měli věnovat úplně jiným problémům, jež Unii tíží: konkurenceschopnosti, dodržování prapůvodních myšlenek Unie, která vznikla jako velký ekonomický prostor pro volný pohyb zboží, pracovních sil a služeb. Evropská unie dosud nefunguje tak, jak by měla. Proto je divné, když se nyní zabývá spotřební daní z piva v některých členských zemích Unie, které navíc mají právo veta! Ten návrh stejně spadne pod stůl,« nepochybuje Ing. Bernard. Neboť je to nejen nesmyslné vůči spotřebitelům a pivovarům, ale především v rozporu se zdravým rozumem. 

Foto popis| Tanky s pivem Bernard 
Foto popis| Ředitel pivovaru Svijany František Horák a spolumajitel rodinného pivovaru Bernard v Humpolci Ing. Stanislav Bernard 
Foto popis| Zátiší pivních lahví 
Foto autor| FOTO - Jiří RŮŽIČKA 

Stanislav Bernard: K vaření piva mě přivedla náhoda
4.12.2006    Hospodářské noviny    str. 31    PODNIKÁNÍ / KNIHY
    (mrm)        
PĚT OTÁZEK PRO PODNIKATELE

V roce 1991 se stal Stanislav Bernard spolumajitelem stejnojmenného rodinného pivovaru v Humpolci. I když absolvoval Vysokou školu dopravy a spojů ve slovenské Žilině, nic mu nebránilo, aby se po revoluci začal věnovat pivovarnictví. Stal se spoluzakladatelem Českého svazu malých nezávislých pivovarů a v letech 1993 až 1999 stál v jeho čele. V roce 2000 získal nejen titul Brand manager ČR, ale byl zvolen i pivovarskou osobností století, díky prosazení diferenciované spotřební daně pro malé nezávislé pivovary.

* HN: Proč jste si vybral právě tento obor?

	Po roce 1989 jsem chtěl zkusit vlastní podnikání. Že jsem si vybral právě pivovarnictví, je jistým způsobem náhoda. Na začátku devadesátých let jsem se seznámil Josefem Vávrou, který v té době působil v Ostravaru. Právě přes něho jsem se dozvěděl o připravované privatizaci humpoleckého pivovaru. Společně se nám podařilo pivovar vydražit za šestinásobek jeho účetní hodnoty, přestože byl v té době už takzvaně »po smrti«. Proto jsme pivovar po získání museli celý rekonstruovat.

* HN: Co vás profesně v minulých týdnech nejvíce naštvalo?

	Způsob, jakým se stále uplácejí restaurace. Teď celou situaci už poněkolikáté šetří Úřad pro ochranu hospodářské soutěže v Brně. Skutečně mě zajímá, jaké zaujme stanovisko k vývoji dominantní firmy na tuzemském trhu.

* HN: Co byste ve svém oboru nejraději změnil, kdybyste mohl?

	Zasadil bych se o transparentní podnikatelské prostředí, aby o úspěchu rozhodovala především kvalita, značka, služby, pověst firmy a teprve až potom peníze.

* HN: Jakého omylu jste se při vedení podniku dopustil v poslední době?

	Nemluvil bych o omylu nebo o chybě. Dělám řadu rozhodnutí, některá jsou lepší, některá potřebují podle dalšího vývoje a zpětné analýzy určité korekce.

* HN: Jaký je váš podnikatelský sen?

	Nemám podnikatelské sny, pohybuji se v reálném čase a cílech. Na počátku jsme se rozhodli, že budeme vařit pivo, které bude štikou na trhu, nepasterizované, kvalitní a odlišné od průměru, které nám budou zákazníci chválit a konkurence závidět.

Foto popis| Stanislav Bernard, spolumajitel rodinného pivovaru Bernard
Foto autor| FOTO: ARCHÍV HN

Česko řeklo v EU ne
29.11.2006    iHNed.cz    str. 00    hn.ihned.cz
    Martin Ehl, Jan Cizner        
Praha/Brusel, 29. 11. 2006

	 Česko řeklo v EU ne

Pivo bylo příčinou prvního českého veta 
 Zůstali jsme bez spojenců
Česká republika stála včera poprvé sama proti ostatním čtyřiadvaceti členům Evropské unie. Dvěma sudy piva a speciálně vyrobenými odznáčky "Czech Beer" podpořil český ministr financí Vlastimil Tlustý v Bruselu na zasedání ministrů veto, jímž Praha odmítla zvýšení minimální spotřební daně z piva.
Noví členové, Česko a Polsko, zablokovali jednání EU poprvé před rokem při jednání o DPH na výstavbu bytů. Včera ale Češi neměli spojence, Němci, Rakušané i Lotyši své námitky stáhli. Předsedající Finsko totiž navrhlo mírnější zvýšení daně o 4,5 procenta namísto původních 31 procent.
"My Češi věříme, že pivo je součástí jídla. Nemůžeme souhlasit se znevýhodněním typicky českého produktu," řekl Tlustý. Česko podle ministra nemůže přijmout zvýšení daně z piva, protože to podporuje konkurenční boj mezi pivem a vínem. Na nešumivé víno je v Evropské unii nulová sazba.
Přitom ani daň zvýšená o 4,5 procenta by se v Česku neprojevila. Znamenala by totiž zvýšení o 0,78 eura na hektolitr, zatímco v tuzemsku je nyní spotřební daň 0,84 eura. 
"Je jedno, o kolik by se zvedala daň. Ministr Tlustý to správně vetoval. Není přece možné, aby pivo a víno byly zdaněny na jiném principu. Z toho je jednoznačně cítit lobbing silných vinařských zemí," říká spolumajitel pivovaru v Humpolci Stanislav Bernard.
V České republice platí na pivo navíc dvojí zdanění. Po započtení spotřební daně se do konečné ceny ještě počítá DPH. Takže při zvýšení spotřební daně o třicet haléřů by nakonec půllitr v restauraci mohl stát o korunu více.
České ne smetlo ze stolu i ostatní návrhy, včetně automatického mechanismu, který měl zaručit zvyšování spotřebních daní o inflaci každé dva až tři roky.
Zvyšování daní u alkoholu se na dlouhou dobu odsouvá. Experti Evropské komise nyní vypracují studii a spotřební daně na alkohol by se mohly na stůl ministrů vrátit v první polovině příštího roku.
Veto není při jednáních v EU obvyklé. Často stačí jeho hrozba, problém se pak vůbec nedostane ministrům na stůl. Nicméně, například minulý týden Polsko zablokovalo kvůli vývozu masa jednání o smlouvě mezi EU a Ruskem. 
"Každý stát má své citlivé oblasti. Rozdíl je v tom, že většinou se návrh nedostane na úroveň ministerské rady, kdy se o něm hlasuje, ale vrací se už z nižších úrovní vyjednávání," říká Ivo Šlosarčík, ředitel institutu Europeum.

URL| http://HN.IHNED.CZ/?m=d&article[id]=19858050

Bernard triumfoval ve světě
17.10.2006    Žďárský deník    str. 04    Vysočina
    (kna)        
Humpolec/Velká Británie - Rodinný pivovar Bernard z Humpolce sklízí vavříny na všech frontách. V rámci mezinárodní soutěže balených piv ve Velké Británii obstál v konkurenci 350 druhů piv a získal za Speciální černé pivo s přísadou jemných kulturních kvasinek první místo v nejprestižnější kategorii Strong Lager. „Poprvé v historii soutěže tuto disciplínu vyhrálo černé pivo,“ říká spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard. Čtyřicet odborníků hodnotí v dvoukolové soutěži nejen chuť piva, ale i design obalu. 
Region| Vysočina
Publikováno| Havlíčkobrodský deník; Vysočina; 04
Publikováno| Jihlavský deník; Vysočina; 04
Publikováno| Třebíčský deník; Vysočina; 04
Publikováno| Žďárský deník; Vysočina; 04
Publikováno| Pelhřimovský deník; Vysočina; 04
ID| 0ab58af8-0b15-4436-8b8c-966e09ff9a10

Novináři hodnotili
10.10.2006    Pelhřimovský deník    str. 05    Pelhřimovsko
    (po)        
Humpolec - V tlačenici pětapadesáti českých značek piva v novinářské anketě Naše pivo 2006 proklouzla značka Bernard na druhé místo. „Je to velmi pěkné umístění a příjemný dárek k patnáctému výročí založení našeho pivovaru,“ pochvaluje si spolumajitel Stanislav Bernard. 
Region| Vysočina

Rodinný pivovar Bernard
9.10.2006    protext.cz    str. 00    eji  kom
    SIH        
PROTEXT: Bernard triumfoval ve světě i doma 
Humpolec 9. října (PROTEXT) - Rodinný pivovar Bernard dosáhl vynikajících úspěchů. V srpnu v rámci mezinárodní soutěže "International Beer Challenge 'World's 50 Best Beers'", největší soutěži balených piv pořádané ve Velké Británii, které se letos v deseti kategoriích zúčastnilo 350 různých druhů, získalo Speciální černé pivo Bernard s přísadou jemných kulturních kvasinek první místo v nejprestižnější kategorii "Strong Lager". "Bylo to poprvé v historii soutěže, kdy tuto prestižní kategorii vyhrálo černé pivo," vysvětluje spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard. V dvoukolové soutěží hodnotí přibližně čtyřicet odborníků nejen chuť piva, ale i design obalu. 
Na konci září potom Bernard v anketě Naše pivo 2006, ve které hlasovalo 75 redakcí, vybojoval v obrovské tlačenici pětapadesáti českých značek piva 2. místo, když se před něj dostal pouze lídr trhu, Plzeňský Prazdroj. 
"Je to velice příjemný dárek k nadcházejícímu 15.výročí založení Rodinného pivovaru Bernard," říká spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard a pokračuje: "Když jsme s Josefem Vávrou a Rudolfem Šmejkalem v roce 1991, konkrétně 26. října, vydražili zkrachovalý pivovar v Humpolci, měli jsme jedinou starost - zachránit jej. Tehdy nikoho nenapadlo, že by značka mohla dosáhnout takového úspěchu. Dokazuje to, že námi zvolená strategie rozvoje a dlouhodobé směřování značky mezi prémiová piva, byla správná." 
Rodinný pivovar Bernard dnes vaří sedm druhů nepasterizovaného piva Bernard a nealkoholické pivo Bernard Free. 
Distribuuje je přibližně do 1700 restaurací po celé České a Slovenské republice, dále pivo vyváží do Švédska, Ruska, Velké Británie, Dánska, Německa, Ukrajiny, Austrálie, Itálie, Řecka, Slovinska, Polska, Japonska a USA. 
Kontakt: 
Zdeněk Mikulášek, 565 532 407 
pivovar@bernard.cz 
<a href="http://www.bernard.cz/">http://www.bernard.cz</a> 
 
ČTK ke zprávě vydává fotografie, které jsou k dispozici v databázi ČTK Protext - foto a na internetu na adrese <a href="http://www.protext.cz/">http://www.protext.cz</a> 
 
Upozorňujeme odběratele, že materiály označené značkou PROTEXT nejsou součástí zpravodajského servisu ČTK a nelze je publikovat pod její značkou. Jde o komerční sdělení zadavatele, který je ve zprávě označen a který za ně nese plnou odpovědnost. 
PROTEXT
Cas| 10:23

Poctivé české řemeslo
6.10.2006    MF plus    str. 58    Podnikatelé - Z pekárny do pivovaru
    Ivo Horváth        
Z humpoleckého pivovaru vybudoval úspěšný podnik. Vážený občan a podnikatel Stanislav Bernard dnes své pivo vyváží do celého světa. 

Nacházíme se v hotelové restauraci v pražském centru. 
Přichází za námi servírka, ptá se, jestli patříme ke skupině businessmanů, kteří zde právě zasedají a konzumují na společný účet. „Ano, ano, my k nim také patříme,“ pohotově reaguje Stanislav Bernard a vzápětí se rozesměje. Legrace je podle něj občas i v pivovaru: „Do smíchu je nám vždy, když se něco povede -to se ale moc často nestává. Podnikání v pivovarnictví je docela tvrdé. Například se uplácejí hospodští, aby změnili značku piva. Rozčílím se vždy, když něco takového zjistím. Takové věci mi kazí chuť do práce. Snažím se to zachraňovat tím, že se obklopuji pozitivními lidmi.“ 

Odstěhoval se do Humpolce 

Bernard získal pivovar v roce 1991 během malé privatizace. Původně chtěl pořídit jiný podnik - pekárnu spolu s několika společníky: „Jeden z nich nás ale podrazil. Za našimi zády si podal vyšší nabídku a pekárnu koupil sám. Teď jsem mu ale vděčný - byla to o hodně menší firma než humpolecký pivovar.“ I přes první špatnou zkušenost s rozjezdem podnikání se Stanislav Bernard, absolvent energetiky v dopravě, nevzdal a pivovar vydražil se dvěma společníky, z nichž jeden měl v pivovarnictví zkušenosti: „Josefovi Vávrovi jsem natolik důvěřoval, že jsem se do dražby pivovaru pustil, přestože jsem firmu před privatizací ani neviděl a výroba v té době už měsíc stála.“ Rozjezd se neobešel bez problémů: „Technologie v pivovaru byla totálně zastaralá, měli jsme výpadky ve výrobě. Mnohokrát jsme kvůli poruchám museli zaměstnance pouštět domů a pak znovu svážet autobusem do práce, kde zůstávali do noci. Kdyby se nám na to tenkrát vykašlali, asi bychom dnes neexistovali.“ Ze začátku bylo nutné opravdu hodně pracovat a optimismu nepřidal ani fakt, že humpolečtí neměli v podnikání Stanislava Bernarda a spol. důvěru. „Dnes už s místními vycházíme dobře a pijí naše pivo. To je příjemná satisfakce.“ 

Fríčko 

Pivovar Bernard má už několik let belgického akcionáře, který vlastní padesát procent firmy. Zavádět belgické speciality ala višňové pivo ale v Humpolci zřejmě nebudou. „Český trh je velmi konzervativní. 
Sice se uchytil Velvet a další značky s lavinovým efektem, ale do odvážnějších experimentů se nikdo pouštět nebude. 
V červnu Bernard přišel na trh s nealkoholickým Bernardem Free. 
Načasování se trefilo do zavedení přísného bodového systému tvrdě postihujícího alkohol za volantem. „Hned druhý měsíc jsme prodali téměř pět set hektolitrů. To je pro srovnání objem výroby, jehož množství odpovídá celoroční výrobě nějakého mikropivovaru. Já sám jsem si nový produkt oblíbil. I dnes jsem si v práci dal asi tři kousky,“ říká Bernard a popisuje evoluci svého piva pro řidiče. „Můj společník už nosil představu o receptuře nealkoholického piva delší dobu v hlavě. Vyzkoušeli jsme ji a trochu modifikovali. S výsledkem jsme spokojení - naše nealko skutečně voní a chutná skoro jako pivo.“ Bernard svou novinku označuje jako „fríčko“: „Na pozice kolových nápojů a dalších limonád s fríčkem asi útočit nebudeme. Ani jsme nezačali s nějakou velkolepou reklamní kampaní. V září a říjnu chystáme expanzi i do restaurací a obchodních řetězců. Zatím jsme na tento produkt neměli žádnou větší reklamu, až na televizní přenos kvalifikačního fotbalového utkání Slovensko - Česko, kde naše reklamy na mantinelech byly dohromady za celý zápas vidět pět minut.“ Pivo a řeči o politice - to jsou veličiny, které u nás tradičně patří k sobě. Stačí si vzpomenout na Osudy dobrého vojáka Švejka. Jenže pivo je s politikou provázané o hodně více, než by se na první pohled mohlo zdát. Stanislav Bernard to ví nejlépe. Před časem, jako prezident Českého svazu malých nezávislých pivovarů, rozesílal poslancům počítačovou hru se žravým červem. Nejednalo se však o obyčejnou hru. Když chtěl hráč postoupit do další úrovně, musel si nejprve prohlédnout předloženou prezentaci. Šlo o součást dvouletého přesvědčovacího úsilí. „Nakonec se nám podařilo získat v zákonu o spotřební dani úlevy pro malé pivovary.“ Možná i díky tomu u nás pořád funguje asi třicet malých pivovarů. „Byli jsme jedni z prvních, kdo přišel s lahvemi s patentním uzávěrem, teď jejich tvar přeneseme i na láhve s klasickými zátkami. Předseda svazu malých pivovarů se ale vyjádřil v tom smyslu, že pro malé pivovary bude nevýhodné, když všichni větší výrobci budou mít své značkové láhve, které nebude moci použít žádný jiný pivovar. S první inovací přišel Budvar. Oni jsou jednou z prémiových značek na trhu a chtěli to designem lahve zvýraznit. Jejich chování je pochopitelné. Tamtamy v pivním světě fungují docela dobře a když se ostatní dozvěděli, že v Budějovicích chystají nové lahve, nechtěli zůstat pozadu a větší pivovary začaly lavinovitě přicházet každý se svým originálním sklem - v konkurenčním boji přece nemohli zůstat pozadu.“ Začalo to působit dojmem, že kultura jednotných tzv. 
NRW lahví nadobro končí. Malé pivovary si nákladné zavedení vlastních lahví nemohou dovolit a cítí se být znevýhodněny. „Pan předseda - můj nástupce ve sdružení malých pivovarů - to ale prezentuje tak, že tímto krokem větší producenti chtějí primárně poškodit malé výrobce. Tak to podle mě není. Tentokrát to vnímám tak, že se jedná o tvrdý a neúprosný konkurenční boj a ne o primární záměr.“ S patentními uzávěry začal Bernard už před několika lety u výběrových piv. V té době byla na trhu kvůli levným a ultralevným pivům cenová válka. Nejlevnější piva byla v diskontních řetězcích za 3,90. „Patentní lahve se objevily v Tescu s pivem jedné konkurenční značky. 
Když jsme viděli, že něco takového může fungovat, neváhali jsme. Pivo se v nich začalo prodávat velmi dobře, i když je kvůli komplikovanějšímu obalu dražší. 

Polští neplatiči 

„Sami jsme začali vyvážet až po roce 2004, kdy se díky vstupu do EU uvolnily celní bariéry. Také jsme zjistili, že Česká republika začala být na Západě pozitivněji vnímána. Původní záměr byl, aby naše značka byla nejprve úspěšná doma a teprve potom jít na export. Pak jsme si ale řekli, proč to nezkusit a výsledek byl docela zajímavý. 
Nešli jsme ale jen na západ. Například v Moskvě jsme asi nejdražším pivem na trhu a odběratelé navíc platí předem. Dobře se vyvíjí prodeje i ve Švédsku, Řecku, Dánsku a Anglii. Jde to krok za krokem. Neprodáváme velké objemy, ale rosteme.“ Ambice humpoleckých se neomezují jen na Evropu. Menší zásilky posílají i do Austrálie a Japonska. „Představoval bych si, že se nám export v průběhu několika let stane jakousi oporou. Slovensko vnímám pořád jako tak trochu domácí trh. Vrátili jsme se tam před dvěma lety - po krátké přestávce způsobené zavedením dovozních kvót a dovozních přirážek. Teď tam prodáme zhruba deset procent naší produkce, prodeje jdou nahoru, akorát je to horší se ziskovostí - kvůli slabší kupní síle a slovenské koruně musíme držet ceny nízko. Pokud to tam Fico s Mečiarem celé nesfičí, bude to docela dobré. Velice perspektivní je také polský trh, jenom máme problém sehnat toho pravého obchodního partnera. Už jsme tam dokonce zkoušeli něco vyvézt, mělo to ale jeden háček - nedostali jsme zaplaceno.“ 

Bernard vs. Duff 

„Vyvezli jsme také první kontejner piva do USA, chceme překonat tamní byrokratické překážky a trochu to rozpohybovat. Každý, kdo chce do USA vyvážet, musí mít svého importéra, distributora i maloobcodní řetězec - je to trochu komplikované. Zásilka nesmí přes Atlantik putovat moc dlouho. Chtěli bychom se dostat do čtyř týdnů včetně všech nakládek, vykládek i kontrol. Sice se o vše stará logistická firma, pivo je ale specifické zboží a sami si musíme hodně věcí ohlídat.“ Amerika není zajímavá jen jako potenciální exportní odbytiště. Vývoj tamního trhu podle Bernarda ilustruje, jak to dopadne, když zaniknou malé pivovary. „Existovaly tam jen tři velké koncerny, které vařily podobná piva. Kvůli malé pestrosti pivního sortimentu vznikl prostor pro nové pivovary. Ty se postupně začaly rozrůstat a na trhu najednou bylo více a více značek. Všude ve vyspělých zemích, kde se chuti sjednocují, vzniká prostor pro nové značky - velmi konkurenceschopným oživením trhu jsou různé mikropivovary - těch je v ČR nyní třicet.“ 

Pivní řlosoře 

Pivo se značkou Bernard se dokonce na několika místech vyrábělo licenčně. Jeden takový pivovar byl ve Švédsku: „U této formy spolupráce ale hrozí riziko, že když zahraniční partner technologii zvládne, pustí se na tenký led a přestane vás potřebovat - i za cenu rizika, že se vyskytne výrobní problém, se kterým si nebude vědět rady. O licenční výrobě ve velkém už nepřemýšlíme vůbec - chceme, aby značka Bernard byla vždy spojována s kvalitou a místem původu.“ Slovo kvalita Bernard skloňuje často: „Mrzí mě, že někteří čeští výrobci ve světě dobré jméno českého piva kazí - jde o pivovary, které se snaží konkurovat pouze cenou a prodávají opravdu velmi levně nepříliš dobré pivo. Mají minimální marže, tedy spíše příspěvky na úhradu výrobních nákladů.“ Jde o pivovary, které se díky horší kvalitě nedokázaly uchytit na českém trhu. Když pokryjí výrobní náklady, zbyde jim zisk cca padesát až sto korun na hektolitr. Obchodní řetězce udělají za pár měsíců nové výběrové řízení na levného dodavatele a výrobci u vychytralých odběratelů končí, nebo musí ještě více slevit. To je samozřejmě cesta do pekel. Export, o který se snaží Bernard jde jinudy: „Vycházíme z filosofie kvalitních surovin: vybudovali jsme vlastní zdroje kvalitní pramenité vody, kupujeme výhradně výborný český chmel, pořídili jsme propagační stanici násadních kvasnic a v roce 2000 jsme zachránili tradiční humnovou sladovnu v Rajhradě u Brna před zavřením. Dnes v ní produkujeme vlastní slad a máme tak jeho kvalitu pod kontrolou. Vše podřizujeme tomu, aby se naše pivo nestalo jedním z mnoha piv vyráběných automatizovanými technologiemi v pivovarech po celé Evropě, ale aby si zachovalo svou osobitost a zajímavou chuť. Jdeme zkrátka vlastní cestou...“ 

Foto autor| Foto: Luboš Wišniewski 
Foto autor| Foto: Luboš Wišniewski 

Bez vize nelze značku budovat
3.10.2006    Marketing magazine    str. 10    Fokus
    PAVEL CECHL DUŠAN ŠPAK        
Jeho jméno je současně značkou. Jak sám říká, nese to s sebou klady i zápory. Musel kvůli tomu odmítnout například vstup do velké politiky. Obával se, že by to mohlo poškodit jméno firmy. Stanislav Bernard, spolumajitel stejnojmenného rodinného pivovaru, tvrdí, že je důležité, jaké emoce značka vyvolává.

* Jste jedním z nositelů ceny Brand manager roku, která se v ČR kdysi udělovala. Jaké vlastnosti by tedy podle vás měl dobrý brand manager mít?

	Především mít svou filozofii, logiku a směr, kterým jde. Zbytečně se nezabývat operativou, ale koncepčně pracovat na rozhodujících projektech.

* Měl by při budování a řízení značky mít nějakou její vizi? Jakou roli hraje vize a zvolená strategie při budování a řízení značky?

	Rozhodující, bez vize nelze značku budovat. Samozřejmě dochází v čase k drobným korekcím, ale ty by měly mít vždy oprávněný důvod. Jsou okamžiky, kdy je dobré něco pozměnit, ale je to velmi citlivá záležitost a tak trochu alchymie. Jsou známy případy, kdy se v tomto směru spletly i velmi renomované firmy a naopak.

* Jsou strategie, popřípadě jiné záležitosti, kterým by se měl vyhnout?

	Určitě ano. Nikdy nepostupovat v podnikání neférovým či nekorektním způsobem. Neorientovat se na krátkodobý zisk, ale být prospěšný a poskytovat lidem kvalitu. Ta se pak vrátí zpět v podobě zisku.

* Začínali jste s partnery podnikat začátkem devadesátých let. Bylo lehké zavádět na českém trhu novou značku?

	V té době to bylo jedno veliké dobrodružství a trh přece jenom nebyl až tak konkurenční. Velmi citlivě reagoval na naše aktivity. Ta doba je bohužel již pryč.

* Jaké prostředky, strategii jste tehdy zvolili?

	Především kvalitu a odlišnost. Jsem rád, že čas ukázal životaschopnost tohoto rozhodnutí.

* Mají to lidé, začínající nyní podnikat, při prosazování značky lehčí?

	Naopak. Dnes je ve většině oborů obrovská tlačenice. Pokud se chcete na takovém trhu prosadit, musíte mít především nápad. Najít nějakou mezeru, přijít s jiným řešením. Vytvořit si svoje hřiště. Samotná kvalita nestačí, navíc musíte být výrazní, odlišní. Jedině tak můžete uspět. A musíte to zároveň umět lidem sdělit. S tím souvisí další vlastnosti, které je třeba rozvinout v podnikání. Spolehlivost, rychlost, originality, otevřená komunikace atd.

* Vzpomínáte si na nějaké omyly, kterých jste se při budování nebo řízení značky dopustili?

	Nemyslím, že omyly, ale měli jsme trvale nedostatek peněz, takže jsme řadu nápadů, které jsme měli, nemohli včas realizovat. Myslím si však, že směr jsme měli v podstatě správný.

* Změnilo se za dobu vašeho působení něco v oblasti brandingu?

	Ano, například v začátcích našeho podnikání se velké pivovary skoro vůbec nestaraly o své značky, to již vůbec neplatí. Dnes je tomu přesně naopak. Některé velké pivovary se dokonce netají tím, že své pivo zaměřují na „průměrného spotřebitele“. Jednoduše řečeno, že jejich pivo není ani výrazně hořké, ani do sladka, ani chuťově plné. Zkrátka nikoho neurazí. Vše pak „dohání“ masivní promyšlenou mediální reklamou.

* Snažíte se při řízení své značky nějak odlišit od své konkurence? Jak?

	Na tom je založena naše strategie, kvalita a odlišnost. Jak jsem řekl výše. O většině piv vyráběných ve velkých pivovarech se dá říci, že jsou kvalitní, ale většina z nich však chutná podobně. Bernard je naopak pivo, které je vedle kvality navíc chuťově zajímavé. Z této reality pak vychází i řízení naší značky. Náš slogan zní „vlastní cestou“ a stejně se jmenuje náš prestižní magazín, který jako jediný pivovar čtvrtletně vydáváme. Podobných odlišností je samozřejmě více - láhve s patentními uzávěry, dřevěné bedýnky, pivo sekundárně dokvašované přímo v láhvích apod.

* Jakou roli podle vás hraje reklama?

	Obrovskou. Reklama je prezentace firmy navenek, prezentace značky. Dobrá reklama pomůže, špatná může výrazně uškodit. Důležité je, aby reklama vycházela a rezonovala s hodnotami značky. Pak je pro lidi důvěryhodná a mohou jí uvěřit.

* Vaše postavení je o to zajímavější, že vaše jméno je současně značkou? Nese to s sebou nějaké klady nebo zápory?

	Oboje, ale vždy jsem šel do všeho s vědomím, že jméno je značka.

* Jste znám i svými politickými aktivitami. Je to slučitelné s „životem“ značky, neškodí jí to?

	Je to jako se vším - něco za něco. Prosazování rozumu a určitých principů v životě i v podnikání rovněž dává značce jistý rozměr. Je pravda, že ne všichni s mými názory souhlasí, některým vadí například naše kampaň, kde upozorňujeme na absurditu spojení sociální demokracie s komunisty. To jsme ale věděli, už když jsme s ní začínali.

* K popularitě vašeho pivovaru i vás osobně přispěla mimo jiné vaše angažovanost ve Svazu malých pivovarů. Znamená to, že osobní angažovanost může být pro značku přínosem?

	Takové spojení může být velice prospěšné, ale i nebezpečné. V mém případě je to jistě velice zavazující. Svého času jsem měl nabídky vstoupit do vrcholné politiky. Právě nebezpečí poškození značky byl jeden z mnoha důvodů, proč jsem se rozhodl do tohoto prostředí nevstoupit.

* Před pěti lety do vašeho pivovaru vstoupil belgický partner Duvel Moortgat, přesto jste svou značku uchovali. Domníváte se, že je lepší podržet si lokální název produktu nebo podniku, nebo převzít jméno zahraničního, nadnárodního partnera?

	Odpověď v našem případě zní podržet. Bernard se prodává v celé České a Slovenské republice, kde jsme vnímáni jako kvalitní koření trhu s pivem. Značka je zde jednou z deseti nejznámějších. Najdete nás také v Anglii, Švédsku, Rusku, Řecku, Dánsku, Itálii, Austrálii, USA a dalších státech. Navíc dnes již má nezanedbatelnou historii a tradici, což v případě piva hraje pozitivní roli. Jsme české pivo a musíme mít českou značku.

* Kdy je obecně lepší zvolit nadnárodní značku a kdy lokální?

	Jsem přesvědčený, že to má smysl především za předpokladu, že ta „cizí“ značka vyjadřuje podobné nebo společné hodnoty jako domácí výrobek. To bych viděl jako podmínku, protože pouze převzít známější značku, pokud by jejich hodnoty a atributy nebyly v souladu, by byl zásadní problém. Na druhé straně, pokud by cizí značka byla více známá v širším teritoriu, domácí výrobek měl ambice vydat se touto cestou a hodnoty značek se doplňovaly, tak by to mělo smysl.

* Jakou roli při řízení značky hraje logo, corporate design všeobecně?

	Velkou. Vizuální podoba značky a všech POS materiálů, reklamních a dalších materiálů na lidi velmi silně působí a vyvolává asociace. V našem případě logo, tak jak je koncipováno, ve spoustě lidí ve spojení s pojmem „rodinný“ vyvolává asociaci, že jsme na trhu hodně dlouho, že jsme mnohem tradičnější firmou, než tomu ve skutečnosti je. Výtvarná, grafická podoba, vizualizace hrají velkou roli.

* Jeden z našich autorů se domnívá, že bychom měli značku vnímat i jako osobnost. Souhlasíte s tím?

	Já to vnímám podobně. Značka vyvolává asociace, vyvolává emoce. Vyvolává spojení s určitými představami o vlastnostech, o hodnotách výrobku. Značka je dnes prakticky jedním z mála prvků, které vůbec mohou pomoci rozlišit výrobky. Je ale důležité, jaké emoce vyvolává.

* Takže je dobré, aby si každý dovedl značku v určitém směru vizualizovat?

	Neříkám přímo vizualizovat, ale aspoň by v něm měla vzbuzovat pocity a představy.

* Jakou roli podle vás hraje v životě značky konkurence?

	Konkurence může být velmi, velmi tvrdá, a mnohdy také je. Co se týká značky, pokud je splněna podmínka, že se nemění základní vize - anebo pokud se mění, tak jedině v případě, že to má hlavu a patu, že dozrál ten správný okamžik na změnu - tak existence konkurence vývoji značek může jenom pomáhat, protože se lidé, kteří mají značku na starosti, musejí snažit ji nějakým způsobem odlišit, vdechnout jí charakter, život. To je podle mého názoru velice důležité, protože nevhodně zvolená komunikace, reklamní a jiná, může stát spoustu peněz, ale přitom je pro lidi, pro zákazníky natolik málo důvěryhodná nebo nespojitelná s určitou značkou, že jsou ty peníze téměř vyhozené. Konkurence přináší nové a nové pohledy, a je potřeba vymýšlet své aktivity a svou komunikaci sladit se zmíněnou základní vizí. Jsou to spojené nádoby a celkový dopad na vývoj značek je pozitivní.

* Jaké jsou podle vás komunikační zásady při řízení značky?

	Jako člověk, který komunikuje, zastávám názor, že je potřeba být otevřený, věcný, držet se tématu, měla by tam být dávka férovosti, určitá poctivost. S tím samozřejmě souvisí i pravdivost. To neznamená, že nemohu vyjádřit odlišný názor, že nemůžu šokovat. Když si vezmu naši kampaň, kterou jsme donedávna používali, „Svět se zbláznil, držte se“, to zcela jistě nebyla kampaň, se kterou by všichni lidé souhlasili, rezonovali. Ale s tím vědomím jsme do toho šli, vyjadřovali jsme vlastní názor s očekáváním, že rezonovat bude naše cílová skupina. Výsledky průzkumů, které jsme si opakovaně dělali, tyto naše předpoklady plně potvrdily.

* Takže si myslíte, že když se společnost, její představitelé, drží určitých světonázorových hodnot a veřejně je komunikují navenek, může to mít vliv na zákazníky, že se s nimi například ztotožní a podobně?

	Já jsem o tom stoprocentně přesvědčen. Za firmu komunikuje téměř všechno, každý dojem, každá akce, která s ní souvisí.

* Jsou některé komunikační kanály pro budování značky vhodnější než jiné?

	To je hodně dáno konkrétní značkou, protože určitě je třeba si vybírat, jak a kde komunikovat. Je potřeba vnímat a znát cílovou skupinu. Z toho se dá odvodit, kde značku komunikovat. Na druhou stranu s tím souvisí i reklamní rozpočty. Já jsem patnáct let v situaci, že vycházím z omezeného rozpočtu na budování značky, takže mé aktivity jsou tím poznamenány, a nemůžu tvrdit, že by to bylo jenom špatně. Vždycky jsem hledal takové způsoby a komunikační kanály, abych s velmi omezeným reklamním rozpočtem dokázal něčím zaujmout a přitom, aby to vyjadřovalo naše hodnoty. Myslím si, že to je do určité míry intuitivní záležitost. Ne všechno se dá přesně vymyslet.

* Do jaké míry ještě dnes platí pravidlo, že značka prodává?

	To pravidlo platí. Pokud značka vyjadřuje určité emoce, asociace, lidi si pod ní představí určité vlastnosti výrobku, hodnoty, cenu, design, a pokud komunikace, reklama, dokážou zákazníkům, spotřebitelům, ztotožnit ty vlastnosti s tou danou značkou, je předpoklad, aby to mohlo fungovat, a pak ta značka skutečně prodává. Pokud samozřejmě bude značka komunikovat od ničeho k ničemu, tak nemá šanci se to lidem spojit a takovou značku si těžko vyberou. Nedávno jsem četl jednu knížku, kde autor vyjadřoval jasný názor - a s tím se nedá než souhlasit - že reklamu je potřeba stejně jako jakoukoli jinou investici skutečně vyhodnocovat s tím, že buď se finančně vrací a pak je to v pořádku, nebo ne a potom je spíše pomníkem reklamních kreativců, i když s ní klidně mohou vyhrávat ocenění v reklamních soutěžích.

* Jaký je postoj českých spotřebitelů ke značkám?

	Kdybych se na to podíval konkrétně u piva, tak jsou hodně konzervativní. Na druhé straně jsou čeští spotřebitelé reklamou snadno ovlivnitelní. Některým značkám se podařilo vzbudit dojem, že ten či onen produkt je něco víc, ačkoli samotný výrobek je pouhý průměr.

* A je v tomto nějaký rozdíl mezi Českem a zahraničím?

	Podle mého názoru se to liší podle komodity, podle zboží. To se asi nedá říct úplně objektivně jedním hodnocením.

* Nepoužívají někteří marketéři značky k manipulaci se zákazníky?

	Manipulace zavání jakýmsi negativismem, nedovolenou, ne zcela etickou aktivitou. Do určité míry se to děje, ale jsem přesvědčen, že z dlouhodobého hlediska je to špatné. Úplně ideální je, když hodnoty rezonují s komunikací, s reklamou.

***

Důležité je, aby reklama vycházela a rezonovala s hodnotami značky. Pak je pro lidi důvěryhodná a mohou jí uvěřit.

Značka je dnes prakticky jedním z mála prvků, které vůbec mohou pomoci rozlišit výrobky. Vyvolává asociace, vyvolává emoce, vyvolává pocity.

Stanislav Bernard

Narodil se v roce 1955 v Opavě, kde také vystudoval gymnázium. Po střední škole nastoupil na Vysokou školu dopravy a spojů, dnes Žilinskou univerzitu, kterou absolvoval v roce 1980. V roce 1991 se stal jedním z majitelů Rodinného pivovaru Bernard v Humpolci. Spoluzakládal Český svaz malých nezávislých pivovarů, kterému předsedal až do roku 1999. V roce 2000 obdržel titul Pivovarská osobnost století za prosazení diferencované spotřební daně pro malé nezávislé pivovary, v roce 2001 se stal historicky prvním Brand manažerem roku ČR. Kromě toho byl vyhlášen například “pivovarskou osobností století“.

Foto autor| FOTO: Luboš Wišniewski

ZNAČKA JAKO OSOBNOST
3.10.2006    Marketing magazine    str. 02    Obsah
    JUDr. Dušan Špak        
Značky se sice mohou "nahradit: přes noc, ale k tomu, aby se staly součástí života spotřebitelů, stálicemi, je třeba víc: proznačkové prostředí ve firmě, strategie značky, kompetence, znalosti a dovednosti. Domnívám se, že Marie Příbová ve svém článku touto větou přesně vystihla filozofii budování úspěšné značky.
Na značky jsme toto číslo tematicky nezaměřili náhodou. Značky jednoduše „jedou“ a péče o ně se stala nejen věcí marketingových specialistů. Na značku se stále častěji díváme jako na osobnost, která reprezentuje určité hodnoty. Potvrdil nám to také charismatický Stanislav Bernard, spolumajitel stejnojmenného rodinného pivovaru. Jeho jméno je současně značkou. Je to výhoda, nebo ne? Odpověď na tuto otázku najdete v obsáhlém rozhovoru, ve kterém také připomíná, že bez vize nelze značku budovat.
A jaký je vlastně vztah spotřebitelů ke značkám, záleží jim na nich? Lars Killi, kreativní ředitel McCann Erickson, je přesvědčen, že záleží, že značky jsou důležité. Kdo by nechtěl být spojován s dobrou a úspěšnou značkou. Lze se tedy domnívat, že význam značek dále poroste, že se ještě častěji o nich bude mluvit jako o součásti životního stylu. Jen kdyby se mezi nimi objevilo také více českých značek…

Foto popis| 

O autorovi| JUDr. Dušan Špak, spak@mf.cz

JE DŮLEŽITÉ, JAKÉ EMOCE ZNAČKA VYVOLÁVÁ
25.9.2006    Strategie    str. 22    Marketingová komunikace - Branding
    PAVEL CECHL DUŠAN ŠPAK        
Podle Stanislava Bernarda, spolumajitele stejnojmenného pivovaru, za značku, za firmu komunikuje téměř vše. 

Veřejné aktivity jejích představitelů nejsou v tomto směru žádnou výjimkou. 
V mém případě je to jistě velice zavazující. Svého času jsem měl nabídky vstoupit do vrcholné politiky. Právě nebezpečí poškození značky byl jeden z mnoha důvodů, proč jsem se rozhodl do tohoto prostředí nevstoupit. 

* S: Jakou roli podle vás hraje v životě značky konkurence? 

Konkurence může být velmi, velmi tvrdá, a mnohdy také je. Co se týká značky, pokud je splněna podmínka, že se nemění základní vize - anebo pokud se mění, tak jedině v případě, že to má hlavu a patu, že dozrál ten správný okamžik na změnu - tak existence konkurence vývoji značek může jenom pomáhat, protože se lidé, kteří mají značku na starosti, musejí snažit ji nějakým způsobem odlišit, vdechnout jí charakter, život. To je podle mého názoru velice důležité, protože nevhodně zvolená komunikace, reklamní a jiná, může stát spoustu peněz, ale přitom je pro lidi, pro zákazníky natolik málo důvěryhodná nebo nespojitelná s určitou značkou, že jsou ty peníze téměř vyhozené. Konkurence přináší nové a nové pohledy, a je potřeba vymýšlet své aktivity a svou komunikaci sladit se zmíněnou základní vizí. Jsou to spojené nádoby a celkový dopad na vývoj značek je pozitivní. 

* S: Jsou některé komunikační kanály pro budování značky vhodnější než jiné? 

To je hodně dáno konkrétní značkou, protože určitě je třeba si vybírat, jak a kde komunikovat. Je potřeba vnímat a znát cílovou skupinu. Z toho se dá odvodit, kde značku komunikovat. Na druhou stranu s tím souvisí i reklamní rozpočty. Já jsem patnáct let v situaci, že vycházím z omezeného 

* S: Začínali jste s partnery podnikat začátkem 90. let. Bylo lehké zavádět na českém trhu novou značku? 

	V té době to bylo jedno veliké dobrodružství a trh přece jenom nebyl až tak konkurenční. Velmi citlivě reagoval na naše aktivity. Ta doba je bohužel již pryč. 

* S: Mají to lidé, začínající nyní podnikat, při prosazování značky lehčí? 

	Naopak. Dnes je ve většině oborů obrovská tlačenice. Pokud se chcete na takovém trhu prosadit, musíte mít především nápad. Najít nějakou mezeru, přijít s jiným řešením. Vytvořit si svoje hřiště. Samotná kvalita nestačí, navíc musíte být výrazní, odlišní. Jedině tak můžete uspět. A musíte to zároveň umět lidem sdělit. S tím souvisí další vlastnosti, které je třeba rozvinout v podnikání. Spolehlivost, rychlost, originalita, otevřená komunikace atd. 

* S: Jste znám svými politickými aktivitami. Je to slučitelné s „životem“ značky, neškodí jí to? 

	Je to jako se vším - něco za něco. Prosazování rozumu a určitých principů v životě i v podnikání rovněž dává značce jistý rozměr. Je pravda, že ne všichni s mými názory souhlasí, některým vadí například naše kampaň, kde upozorňujeme na absurditu spojení sociální demokracie s komunisty. To jsme ale věděli, už když jsme s ní začínali. 

* S: K popularitě vašeho pivovaru i vás osobně přispěla mimo jiné vaše angažovanost ve Svazu malých pivovarů. Znamená to, že osobní angažovanost může být pro značku přínosem? 

	Takové spojení může být velice prospěšné, ale i nebezpečné. rozpočtu na budování značky, takže mé aktivity jsou tím poznamenány, a nemůžu tvrdit, že by to bylo jenom špatně. Vždycky jsem hledal takové způsoby a komunikační kanály, abych s velmi omezeným reklamním rozpočtem dokázal něčím zaujmout a přitom, aby to vyjadřovalo naše hodnoty. Myslím si, že to je do určité míry intuitivní záležitost. Ne všechno se dá přesně vymyslet. 

* S: Jaké jsou podle vás komunikační zásady při řízení značky? 

	Jako člověk, který komunikuje, zastávám názor, že je potřeba být otevřený, věcný, držet se tématu, měla by tam být dávka férovosti, určitá poctivost. S tím samozřejmě souvisí i pravdivost. To neznamená, že nemohu vyjádřit odlišný názor, že nemůžu šokovat. Když si vezmu naši kampaň, kterou jsme donedávna používali, „Svět se zbláznil, držte se“, to zcela jistě nebyla kampaň, se kterou by všichni lidé souhlasili, rezonovali. Ale s tím vědomím jsme do toho šli, vyjadřovali jsme vlastní názor s očekáváním, že rezonovat bude naše cílová skupina. Výsledky průzkumů, které jsme si opakovaně dělali, tyto naše předpoklady plně potvrdily. 

* S: Takže si myslíte, že když se společnost, její představitelé, drží určitých světonázorových hodnot a veřejně je komunikují navenek, může to mít vliv na zákazníky, že se s nimi například ztotožní a podobně? 

	Já jsem o tom stoprocentně přesvědčen. Za firmu komunikuje téměř všechno, každý dojem, každá akce, která s ní souvisí. Celý rozhovor naleznete v říjnovém čísle Marketing Magazinu 

Foto popis| „Značka vyvolává asociace, vyvolává emoce. Vyvolává spojení s určitými představami o vlastnostech, o hodnotách výrobku. Je ale důležité, jaké emoce vyvolává,Ž říká Stanislav Bernard. 
Foto autor| FOTO LUBOŠ WIŠNIEWSKI 

Transparency International: pod povrchem špína
22.9.2006    blisty.cz    str. 00    
    Milan Berka        
Členem Správní rady o.p.s. Transparency International ČR je Ing. Stanislav Bernard, předseda představenstva Rodinného pivovaru Bernard . Na čtvrté straně dokumentu Zakládací listina Transparency International - Česká republika, o.p.s. je jasně uvedeno, že člen správní rady je povinen dodržovat etický kodex společnosti. Etický kodex pracovníků kanceláře TIC a volených funkcionářů v bodě f stanovuje, že Etická komise je poradním orgánem TIC pro posuzování etických problémů. Jedním z vůdčích principů Etického kodexu je i politická nestrannost, objektivita a nezávislost. Stanislav Bernard etický kodex prokazatelně nedodržuje.
Ing. Stanislav Bernard je vlivný pivní lobbista, který prosadil daňové zvýhodnění menších pivovarů. Za osm let, co daňové zvýhodnění platí, stálo stát jednu miliardu korun. Je zároveň politický turista, který svou přízeň stranám umí patřičně prokázat. Vystřídal přízeň levice, křesťanů i pravice. Nyní figuruje na 4. místě kandidátky ODS. Co dostává na oplátku? Ze svého lobbingu "má dobrý pocit..."
"Přestože se původně orientoval na ministry a lidi z tehdejší vládní pravicové koalice, cesta k úspěchu nakonec vedla přes Levý blok. Celá opozice byla pro a v koalici se našlo díky Bernardovi dostatek lidí, kteří to podpořili. "
citace z pořadu GEN 20. 7. 2003 ZDE
Když byl v roce 2000 Bernard prohlášen a oslavován jako pivovarská osobnost století, tiskové konference Sdružení přátel piva, které vzešlo z bývalé politické Strany přátel piva a prolnulo jako zájmová organizace v rámci Realistického bloku do ČSSD se dne 6.12. 2000 osobně účastnil i premiér Miloš Zeman.
Zdroj ZDE
Při letošních volbách do Poslanecké sněmovny Bernard aktivně podporoval KDU-ČSL:
Zdroje ZDEZDE
Aktuálně Ing. Bernard figuruje na 4. místě kandidátky ODS pro komunální volby v Humpolci.
Zdroj ZDE
7. 7. 2006 ale Bernard pro Hospodářské noviny uvádí:
HN: Nelitujete toho, že jste nakonec nešel do politiky?
"Nelituji. To rozhodnutí jsem udělal právě proto, že jsem začal trochu víc vidět do poměrů v politice. A začal jsem víc vnímat, na jakém hřišti se hraje a jakými způsoby. Pravidla této hry jsem odmítl přijmout. Nedokázal jsem se ztotožnit s tím, že bych musel být soupeřem v prostředí nepoctivosti, často hraničící s kriminalitou, korupcí."
zdroj ZDE
Pravidla této hry přijal o dva měsíce později bez mrknutí oka. Předseda představenstva Rodinného pivovaru Bernard, pivovaru , "jehož výrobky jsou proslulé daleko za hranicemi regionu", člen Správní rady Transparency International ČR Ing. Stanislav Bernard je na 4. místě komunální kandidátky ODS v Humpolci. 
zdroj ZDE
Odpovězte na otázku: "Kolik litrů piva Bernard se vypije při letošních slavnostech piva v Humpolci?" a vyhrajte soudek piva Bernard nebo další zajímavé ceny. Třeba místo starosty. Hliník se odstěhuje...
Bernard z titulu svého členství ve Správní radě zajišťuje financování TIC, a právě to je zřejmě pravou příčinou, proč chce TIC aféru pivního lobbyisty s napojením na celé politické spektrum ututlat. Krajský živnostenský úřad Kraje Vysočina už měsíc prošetřuje nelegální pivní plakát, kde pivovar Bernard využívá pro propagaci alkoholického nápoje motiv řidiče za volantem automobilu. 
Prostřednictvím internetu jsou šířeny neetické reklamní plakáty, které nabízí pivo jako řešení problémů po rozvodu či dokonce spojují reklamu s řízením motorového vozidla !
ukázky vizuálů kontrozerzní reklamy Bernard ZDEZDE
Zákon o regulaci reklamy v §4 písm c/ jasně stanovuje, že reklama na alkoholické nápoje nesmí být užita v souvislosti s řízením vozidla.
Text Evropského akčního plánu o alkoholu, Deklarace Mládež a alkohol, přijatá 21. 2. 2001 ve Stockholmu, či Evropská Charta o alkoholu, kde jsou související práva ukotvena, praví :
Všichni lidé mají právo žít v rámci rodiny, obce a na pracovišti chráněni před nehodami, násilím a jinými negativními důsledky konzumu alkoholu. 
Všichni lidé mají právo na objektivní informace a vzdělání, počínaje od raného věku, o důsledcích konzumu alkoholu na zdraví, rodinu a společnost. 
Všechny děti a mladiství mají právo vyrůstat v prostředí chráněném před negativními důsledky konzumu alkoholu a v maximální možné míře také před reklamou na alkoholické nápoje. 
Všichni lidé se zvýšenou nebo škodlivou mírou konzumace alkoholu a členové jejich rodin mají právo na všeobecně dostupnou péči a ošetření. 
Všichni lidé, kteří sí nepřejí konzumovat alkohol nebo kteří ho konzumovat nemohou ze zdravotních nebo jiných důvodů, mají právo být chráněni před tlaky k užití alkoholu a právo být podporováni ve své vůli nepít alkohol. 
Bernard se prokazatelně zaměřuje na děti, na pivních slavnostech byly uváděny pořady Michala Nesvadby a pivovar se s tím ještě chlubí :
"odpolední program vyplnil Michal Nesvadba ...o jeho vystoupení byl veliký zájem především z řad dětí"
Zdroj ZDE
"Rodinný pivovar Bernard je garant soutěže Mládí, která má za úkol podporovat a vyhledávat nejtalentovanější žáky a studenty města Humpolec."
Zdroj ZDE
Předseda představenstva Rodinného pivovaru Bernard a člen Správní rady TIC Ing. Stanislav Bernard prokazatelně a hrubým způsobem porušuje Etický kodex pracovníků kanceláře TIC a volených funkcionářů. Když etický kodex Transparency International majitel pivovaru svými reklamními akcemi zaměřenými na mládež prokazatelně nedodržuje a oné instituciu to nevadí, vypovídá o Transparency International víc, než by její mediálně známé ředitelce Krnáčové bylo milé.
Pod transparentním obalem se skrývá špína.
Autor je předsedou brněnského sdružení Kontext

URL| http://www.blisty.cz/2006/9/22/art30401.html

Přežije vláda ODS Nový rok?
16.9.2006    Mladá fronta DNES    str. 12    Anketa
            
MF DNES se zeptala dvanácti osobností, jestli podle nich Topolánkova vláda vydrží do konce roku 2006 

Pavel Klener 

onkolog a hematolog 

Zatím má tato vláda za sebou dva týdny a záleží na tom, co předvede do hlasování o důvěře, protože tím může ovlivnit i názory Poslanecké sněmovny a jednotlivých poslanců. Ale vše nasvědčuje tomu, že spíš důvěru nezíská. Politická scéna se mění, objevují se nové skutečnosti, jako třeba nejasnosti kolem firmy VAE - to jsou okolnosti, které mohou ve schvalovacím procesu sehrát roli. Nebo také pan Topolánek může přijít s něčím velmi pozitivním, co postoj opozice změní. 

Petr Bříza 

generální manažer HC Sparta Praha 

Doufám, že ano. Už proto, aby u nás začala konečně fungovat státní administrativa. Průběh událostí v naší politice v poslední době tak úplně dopodrobna nesleduji. Ale hlavně bych si přál, aby další jednání o budoucnosti byla smysluplná a nastavila náš volební systém tak, aby už nedocházelo k dalším patovým situacím, jak tomu bylo dosud. Takový stav věcí totiž neprospívá vůbec nikomu. Předčasné volby proto považuji za dobrou věc, po nich by se měla situace ještě o něco více vykrystalizovat. 

Marta Kubišová 

zpěvačka 

To nelze říct, to bych musela mít skleněnou kouli, kterou rozhodně nemám. Těžko podle stávající situace odhadnout, co se bude dít, tady teď člověk neví dne ani hodiny. Jsem z toho trošku zmatená a myslím, že je na tom podobně víc lidí. Po třech měsících bezvládí je výsledkem, že se neví, jestli v říjnu budou mimořádné volby, jestli vláda bude, nebo nebude. Ten stav je pro laika skutečně velmi zavádějící. 

Vratislav Kulhánek 

předseda představenstva Škody Auto 

Myslím, že Topolánkova vláda vydrží nejen do konce roku, ale do předčasných voleb, ve které pevně doufám. 

Stanislav Bernard 

ředitel pivovaru 

Mám obavu, že ne, i když bych si to přál. Pokud nedostane důvěru, pak jediné transparentní řešení vidím v nových volbách v co nejkratším termínu. 

Jan Rosák 

moderátor 

Přál bych jí, aby vydržela nejen do konce tohoto roku, ale minimálně ty čtyři roky. Ale obávám se, že ten zpupný papaláš, kterého jistě nemusím jmenovat, to tak nenechá a nasadí všechny páky, které zná od svých pochybných přátel, a bude s tím asi chtít něco udělat. 

Klára Veselá -Samková 

advokátka 

Myslím si, že nezíská důvěru, protože pan předseda Paroubek by jinak spáchal nějaké strašlivé násilné činy, kdyby někdo hlasoval jinak. To už by spíš vládu podpořil někdo z komunistů. Tam by různé osoby mohly začít být státotvorné, a to může mít nejneuvěřitelnější důsledky. Podle mě mají být předčasné volby, protože tohle je neřešitelná situace. Takhle si ta vláda, i kdyby získala důvěru, nemůže ani kýchnout. Navíc je v parlamentu neřízená střela jménem zelení, o lidovcích nemluvě, s těmi taky nejde počítat na sto procent, že tu vládu podpoří. 

Zuzana Baudyšová 

Nadace Naše dítě 

Obávám se, že při prvním hlasování dojde k patové situaci, a vzhledem k rozložení politických sil důvěru nezíská. Nechápu, proč by nemohly být předčasné volby už teď na podzim dohromady se senátními. Dosavadní jednání k dohodě nevedou, a jde o jediné řešení. Teď se akorát mrhá lidským faktorem, protože se neustále budou měnit náměstci a nedá se pořádně pracovat. Navíc tím klesá důvěra veřejnosti a na Česko to vrhá špatný stín. 

Petr Janda 

hudebník 

Rád bych, aby přežila déle než do konce roku. Jsem pravicový volič, a proto jsem šel taky k volbám, aby byla vláda pravicově zaměřená. Povolební situace je však vskutku smutná. Domnívám se, že žádná vláda v téhle situaci nemá šanci nějakým způsobem fungovat dlouho a tak, aby dokázala cokoli zásadního zreformovat. Největší problém bude, aby vůbec dala Sněmovna vládě důvěru. Myslím, že se těch 101 hlasů bude těžko hledat. 

Martin Frýdek 

bývalý fotbalový záložník 

Volil jsem ODS a přál bych si, aby Topolánkova vláda vydržela co nejdéle, ale myslím, že nevydrží ani do konce roku. Politici se teď jenom hádají a na ničem se nemohou dohodnout. 

Radim Jančura 

majitel Student Agency 

Do konce roku asi ano, protože Paroubek nemá šanci a někdo to do nových voleb doklepat musí. Nové volby jsou jediným řešením. 

František Jež 

bývalý skokan na lyžích 

Vzhledem k tomu, jak dlouho se o vládu tahali a kolik peněz to stojí, by minimálně do konce roku vydržet měla. Ale je to asi jedno. Ať už je vláda doleva nebo doprava, zásadní rozdíly nepociťuji. 

Foto popis| NOVÁ VLÁDA JE ZDE. Jak dlouho má však šanci si zavládnout, závisí na dosažení důvěry. 
Foto autor| FOTO: MAFA - MICHAL RŮŽIČKA 

Irské tance sklidily bouřlivý potlesk pivařů
14.8.2006    Vysočina - listy Pelhřimovska    str. 05    Zprávy z Pelhřimovska
    Marie Steinhauserová        
Pivní slavnosti patřily především hudbě a tanci * Na své si po dva dny přišli nejen dospělí, ale i děti

V dešti je prý nejlepší zalézt za kamna. Pivní slavnosti potvrdily opak. Náměstí bylo plné diváků, kteří se bavili se známými hudebními skupinami.

Humpolec * „Včera to bylo super, úplně narváno hlavně na Katapult. Nestačili jsme točit pivo. Škoda, že začalo pršet, loňský počet sudů asi nepřekonáme. I když, kdo ví, za páteční večer jsme vytočili jedenáct sudů piva,“ podotkl od pípy v sobotním deštivém odpoledni na pivních slavnostech Ivan Kebza. Déšť ale účastníkům zas tak moc nevadil. A někteří přijeli zdaleka. „Mám v Humpolci bratra. Když jsou slavnosti, tak toho musí celá naše rodina využít. Trochu piva, zábava je i pro děti, déšť nám nevadí. Nejvíc se nám zatím líbila prohlídka pivovaru, z programu pak vystoupení irské skupiny,“ potvrdil dobrou zábavu Miroslav Žaloudek z Vyššího Brodu.

Nejsložitější je sestavit program

Spolumajitel rodinného pivovaru Stanislav Bernard byl spokojen hlavně s organizací pivních slavností, o kterých tvrdí, že nejde ani tak o pivo, jako o hudbu a pobavení lidí: „Jsou to vlastně hudební slavnosti. Jejich organizace je složitá, proto jsme vypracovali vlastní know-how. Slavnosti trvají dva dny a jejich rozpočet je dva miliony korun. Nejnáročnější je asi uzavřít smlouvy se správnými hudebními skupinami, které zrovna hrají dobrou muziku, mají energii a nápady a přitáhnou diváky. Na druhou stranu jsou zase nejdražší. Druhou možností je podchytit vycházející hvězdu. Loni se nám to podařilo se skupinou Divokej Bill.“ Letos vybrali pořadatelé skutečné lahůdky, jakými byli Daniela Šinkorová, Heidi Janků, Jiří Stivín, skupiny Katapult, Wohnout, Support Lesbiens a další. V sobotu sklidila potlesk skupina Shannon s tanečníky irských tanců. Místní Vysočinka a Skaláci pak dokázali rozezpívat celé náměstí. Děti potěšil kouzelník i kolotoče a autíčka.

Na špionážní exkurzi v rodinném pivovaru

Pivovar již tradičně nabízí i exkurze do výroby piva. Letos této možnosti využil Vlastimil Košťák z Vratislavic u Liberce: „Přijel jsem se podívat, jak se vyrábí místní pivo. U nás máme také pivovar, takže jsem tady vlastně u konkurence. Každý pivovar na to jde jinak.“
	Již čtvrtým rokem prodává na slavnosti klobásy, kuřecí a další speciality Josef Míka z Veselé nad Lužnicí: „Za rok se sem zase vrátím. Jsou tady skvělí lidé, obecenstvo reaguje. Je fofr, na program nemám moc čas, tak alespoň poslouchám, jak se lidé baví. Mohu říct, že jsem v Humpolci zdomácněl, za týden jsem tu zase na Zlaté podkově.“

Foto popis| Na dvanáctých pivních slavnostech sklidily úspěch irské písně a tance v podání skupiny Shannon, které se pěkně sledovaly od sklenice pěnivého moku. Náměstí zase rozezpívala kapela Vysočinka, jejíž někteří členové neváhali podpořit dobrou náladu nejen z jeviště, ale zahráli mezi lidmi na náměstí.
Foto autor| FOTO MARIE STEINHAUSEROVÁ

Foto popis| Prohlídku pivovaru si nenechali ujít muži ani ženy. Někteří z nich přijeli prý na špionáž, jak se vaří pivo jinde, z různých koutů země.

Foto autor| FOTO MARIE STEINHAUSEROVÁ
Region| Vysočina

Bernard: Na pivní soutěže máme plné právo
24.7.2006    ekonomika.iDNES.cz    str. 00    Nápoje - Pivo
    Ředitel pivovaru Stanislav Bernard pro MF DNES        
Co si o sporu o pivní soutěže myslí majitel pivovaru Bernard? Stěžovat si může kdokoli na cokoli, ale rozhodnout musí příslušný státní orgán. Milan Berka a sdružení Kontext už ale podle Stanislava Bernarda dohání stížnosti do krajnosti.

ČTĚTE TAKÉ: 
 ROZHOVOR S AKTIVISTOU MILANEM BERKOU

"Proč je omyl brojit proti pivním soutěžím a jiným atrakcím spojeným s pitím alkoholu? 
 Platí jednoduché pravidlo - co není zakázáno, je povoleno. Toto je princip svobody. 

Pokud si tedy například sdružení Kontext stěžuje na pořadatele pivních slavností, je to jejich právo. Na příslušných úřadech pak je, aby jejich stížnosti rozhodly v souladu se zákonem. Ten na regulaci reklamy v tomto případě říká, že reklama na alkoholické nápoje nesmí nabádat k jejich nestřídmému užívání. 

Zůstává otázka, zda pivní soutěž je reklama, nebo zábava. Já ji vnímám spíše jako zábavu. Pokud je však nevhodně inzerována, pak eventuálně může být tato stížnost oprávněná. 

Ve skutečnosti však jde o to, že zmíněné sdružení už útočí "na vše, co se hýbe", naposledy na pivovar Chodovar, v jehož areálu si dali sraz majitelé historických vozidel. A tady začínají mé pochybnosti. 

Pokud uspořádám v areálu pivovaru sraz sběratelů historických vozidel, stalinských byst či silničních bodů, je to jen a jen moje věc a tvrdit, že tak činím v rozporu s tímto zákonem, je zpozdilost. Zde se někdo začíná dotýkat mé svobody - a na to jsem od určité doby velmi citlivý. 

Na našich pivních slavnostech 11. a 12. srpna v Humpolci zmíněné pivní soutěže uspořádáme, protože to je naše právo, stejně tak, jako má kdokoliv právo si na nás stěžovat." 

URL| http://ekonomika.idnes.cz/bernard-na-pivni-souteze-mame-plne-pravo-fdv-/pivo.asp?c=A060724_153349_pivo_plz

Bernard se zastal Chodovaru
17.7.2006    Strategie    str. 04    News - Marketingová komunikace
    (vv, čtk)        
Marketingová komunikace: Rodinný pivovar Bernard se rozhodl zorganizovat na blížících se pivních slavnostech v Humpolci 11.-12. srpna pivní soutěže. Staví se tak na stranu pivovaru Chodovar z Tachovska, který uspořádal ve svém areálu sraz historických automobilů, za což na něj brněnské sdružení Kontext podalo stížnost pro porušení zákona. „Argumentace pana Berky ze sdružení Kontext je ryze účelová, jdoucí proti smyslu zákona na regulaci reklamy. Na našich slavnostech zkrátka pivní soutěže uspořádáme a vyzýváme tímto k zahájení veřejné diskuse o plíživém omezování osobních svobod, jehož jsme v naší zemi svědky,“ konstatuje Stanislav Bernard. Podle Berky "Zákon o regulaci reklamy výslovně stanovuje, že reklama na alkoholické nápoje nesmí být užita v souvislosti s řízením vozidla.“ 

Foto popis| 

Bernard protestuje pivním soutěžením proti postihům
15.7.2006    Vysočina - listy Pelhřimovska    str. 02    Zprávy z Vysočiny
    (čtk)        
Humpolec * Rodinný pivovar Bernard v Humpolci bude na svých pivních slavnostech pořádat i pivní soutěže. Původně od nich chtěl upustit, ale do programu je začlení na protest proti jednání brněnského sdružení Kontext. Sdružení požaduje, aby byl za soutěže pokutován pivovar Chodovar na Tachovsku.
„Chceme tím vyvolat diskusi o tom, co je a co není reklama na alkohol,“ řekl mluvčí pivovaru Zdeněk Mikulášek. Chodovar uspořádal v pivovaru sraz historických vozidel. Sdružení na něj podalo stížnost. Tvrdí, že tím porušil zákon o regulaci reklamy, podle nějž nesmí být alkoholické nápoje propagovány v souvislosti s řízením vozidla. Chodovar navíc zřídil koutek pro děti, což podle Kontextu odporuje zákazu podávání alkoholu lidem mladším 18 let.
	Podle Bernarda je takový výklad účelový, proti smyslu zákona a hraničí se zasahováním do osobních práv a svobod. „Aktivity tohoto sdružení vnímám jako šibalskou snahu zviditelnit tento prapodivný spolek na úkor tradičních českých výrobců,“ uvedl spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard.
	Podle Mikuláška se na humpoleckých slavnostech budou konat soutěže, které nebudou v rozporu s etickým kodexem Českého svazu pivovarů a sladoven. „Ještě se poradíme, jaký typ soutěže zvolit,“ podotkl.
Pivovar bude dvoudenní pivní slavnosti v polovině srpna pořádat už podvanácté. Každoročně se jich účastní přes 10 tisíc lidí. „Nepropagujeme pití alkoholu, ale akci, která má nějaký společenský a kulturní význam,“ řekl Mikulášek. Na programu jsou koncerty populárních zpěváků a hudebních skupin, lidé si také mohou prohlédnut pivovar.
Region| Vysočina
Publikováno| Vysočina - noviny Havlíčkobrodska; Zprávy z Vysočiny; 02
Publikováno| Vysočina - noviny Jihlavska; Zprávy z Vysočiny; 02
Publikováno| Vysočina - noviny Třebíčska; Zprávy z Vysočiny; 02
Publikováno| Vysočina - noviny Žďárska; Zprávy z Vysočiny; 02
Publikováno| Vysočina - listy Pelhřimovska; Zprávy z Vysočiny; 02
ID| 67add0a8-6151-42fd-8fa6-24312637c5be

Bernard bude pořádat pivní soutěže. Jako protest.
14.7.2006    ekonomika.iDNES.cz    str. 00    Nápoje - Pivo
    iDNES, ČTK        
Rodinný pivovar Bernard v Humpolci bude na pivních slavnostech pořádat i pivní soutěže. Původně od nich chtěl upustit, ale do programu je začlení na protest proti jednání brněnského sdružení Kontext. Sdružení požaduje, aby byl za soutěže pokutován pivovar Chodovar na Tachovsku.

"Chceme tím vyvolat diskusi o tom, co je a co není reklama na alkohol," uvedl mluvčí pivovaru Zdeněk Mikulášek.

Chodovar uspořádal v pivovaru sraz historických vozidel. Sdružení na něj podalo stížnost. Tvrdí, že tím porušil zákon o regulaci reklamy, podle nějž nesmí být alkoholické nápoje propagovány v souvislosti s řízením vozidla. Chodovar navíc zřídil koutek pro děti, což podle Kontextu odporuje zákazu podávání alkoholu lidem mladším 18. let.  více ZDE

Podle Bernarda je takový výklad účelový, proti smyslu zákona a hraničí se zasahováním do osobních práv a svobod. "Aktivity tohoto sdružení vnímám jako šibalskou snahu zviditelnit tento prapodivný spolek na úkor tradičních českých výrobců," uvedl spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard.

Podle Mikuláška se na humpoleckých slavnostech se budou konat soutěže, které nebudou v rozporu s etickým kodexem Českého svazu pivovarů a sladoven. "Ještě se poradíme, jaký typ soutěže zvolit," podotkl.

Pivovar bude dvoudenní pivní slavnosti v polovině srpna pořádat už podvanácté. Každoročně se jich účastní přes 10.000 lidí. "Nepropagujeme pití alkoholu, ale akci, která má nějaký společenský a kulturní význam," řekl Mikulášek. Na programu jsou koncerty populárních zpěváků a hudebních skupin, lidé si také mohou prohlédnut pivovar. 

URL| http://ekonomika.idnes.cz/bernard-bude-poradat-pivni-souteze-jako-protest-ft9-/pivo.asp?c=A060714_105812_pivo_pal

Pivní speciality Čechům nevoní
7.7.2006    Hospodářské noviny    str. 19    Rozhovor
    JAN CIZNER        
INTERVIEW HN STANISLAV BERNARD, spolumajitel humpoleckého pivovaru 

HUMPOLEC, 7. 7. 2006 

Ranní Humpolec voněl právě vařeným pivem a spolumajitel stejnojmenného rodinného pivovaru Stanislav Bernard se zrovna rozčiloval kvůli přestavbě varny. Padesátník nepřehlédnutelný nejen výškou nabídl nealkoholické pivo, čerstvou novinku v sortimentu. »Načasovali jsme ho na nový silniční zákon,« usmívá se Bernard. 

* HN: Po patnácti letech - voní vám ještě, když se vaří pivo, nebo to typické aroma už zhořklo? 

	Zrovna dnes ráno jsem přijel do práce, nadechl jsem se a říkám: To je ale krásná vůně. 

* HN: Vážně? Někomu to zapáchá. 

	To je přece krásná vůně. Jasně -sto lidí, sto chutí. Ale ta vůně se nezprotiví. Je jako chleba, však je také z obilí. Není to jako v čokoládovnách, kde to za pár dní nemůžete cítit. 

* HN: Baví vás pořád pivovarnictví? 

	To je těžká otázka. Když něco dělám, musím vědět, proč to dělám, kam to vede a jaký je můj přínos. My jsme se dostali na nějakou úroveň. Máme celkem dobře vnímanou značku a kvalitu, určitě nejsme obyčejné pivo. Na druhé straně je tu trh, který je ovládán penězi. Je jimi pokřiven. 

* HN: To znamená? 

	Majitelé restaurací se rozhodují pro značku piva na základě finančních nabídek pivovarů. Takže vlastně rovná soutěž, kterou já podvědomě čekám, tady není. Ta by mě uspokojovala. Jako v tenise. Když budu hrát se silnějším soupeřem, zabojuji a porazím ho, tak mi to přinese satisfakci. Pokud budu hrát, jak budu moct, ale o výsledku nebude rozhodovat, jak se snažím, ale jestli venku zafouká vítr, tak mě to neuspokojí. Podobně to funguje v supermarketech, kde se platí za pozice a kde co. Pozice určují výši prodeje a úspěšnost značek. To jsou věci, které mi moji motivaci a radost z byznysu snižují. Moje vnitřní motivace vždycky byla »pojďme něco udělat pořádně, poctivě«. Takže to je třeba momentálně můj problém. Ale ten já nezměním. 

* HN: Stále se kupují hospody? Dlouho se o tomto problému nemluvilo, vypadalo to, že zmizel… 

	Vůbec ne. Budujeme seriózní vztahy se zákazníky, aby nás brali jako spolehlivého partnera, ale všechno je pokřiveno penězi. A dělá to problém spoustě našich obchodníků. Třeba po řadě měsíců nebo let budování vztahů obchodník přijede do hospody, o kterou se dlouho stará, a tam už visí jiná značka piva... 

Dřív byla nealko piva nepitelná, ale teď chutnají 

* HN: Nedostal jste se už do fáze rutiny, kdy vás práce nebaví? 

	Jakési opakování u mě do určité míry po patnácti letech hrozí. Když se ale třeba dívám na naše nové nealko pivo, pořád mě baví hledat cesty, které nejsou prošlapané. Načasovali jsme to na období, kdy jsem přesvědčen, že trh s nealko pivem výrazně poroste. Navíc v souvislosti s tím likvidačním silničním zákonem... 

* HN: Myslíte, že pomůže prodejům? 

	Určitě. Navíc jsem stoprocentně přesvědčen, že se nám podařilo vytvořit výjimečné nealko pivo. Od doby, co jsme ho začali stáčet, co ho dodáváme na trh, si sám na žízeň často nedám alkoholické pivo. Dám si naše »Free«. Protože mi vyloženě chutná a voní jako pivo. Večer doma po sportu si velmi rád dám dvě tři nealko piva. A to jsou chvíle, kdy si myslím, že to má smysl. Věřím, že máme šanci získat kus trhu, i když vím, že Birell je zavedený. Ale to mě právě láká. Čistě chutí jsem přesvědčen, že jsme schopni urvat kus trhu. 

* HN: Přijali obchodníci nové nealkoholické pivo? 

	Zásobujeme spoustu restaurací, a proč by v našich restauracích mělo být cizí nealko pivo? To byla základní filozofie vstupu na trh. Dnes dodáváme zhruba do sedmnácti set restaurací v Česku a na Slovensku. Prvním krokem by mělo být prodávat ho tam. Podle prvních reakcí ho hospodští chtějí. Dříve byla nealko piva vesměs nepitelná, ale tohle mi chutná. A lidé mi to potvrzují. A místní Bille jsme ho dodali a na základě reakcí o něj projevil zájem celý řetězec. Až ho uvedeme trochu víc, oslovíme další řetězce. 

* HN: Český »pivař« se ale do novinek moc nehrne… 

	Čeští zákazníci jsou skutečně neskonale konzervativní. Tuzemský pivovarnický průmysl je navíc málo inovativní. Ale to proto, že komunistický režim veškeré speciality a zajímavosti na čtyřicet let odboural. Většina zákazníků čeká, že pivo bude chutnat podle zvyku. S výjimkou lidí, kteří rádi zkoušejí nové, a mladých. Teď jsem tři dny chodil po Alpách se skupinou Čechů a Slováků. A protože rakouské ležáky - nechci se jich dotknout -jsou velmi průměrné, objednal jsem na pomezí Rakouska a Bavorska pšeničné pivo. Bylo vidět, že ho málokdo znal. A divili se, že je dobré a proč ho u nás nemáme. Přesně proto, že tady je takový konzervativní trh. 

* HN: Je stále tak těžké prorazit s nějakou pivní specialitou? 

	Obnovit rozmanitost chutí je velmi těžké. Protože kamkoli do hospody dodáte něco jiného, napije se první Franta Vomáčka s krumpáčem, který je lídr a místní ho berou, a řekne: »Co to je za patok?« A tím takové pivo pro tu hospodu skončilo. 

* HN: Ale pšeničné pivo tu už bylo. 

	Někde ho dělali chvíli. A dnes ho má Náchodský pivovar, ale prodává pár tisíc hektolitrů na šestnáctimiliónovém trhu. To je málo. Pivních specialit je neskonale víc. Stačí se podívat do Bavorska. Třeba na uzené pivo - černé, silné, zajímavé pivo. Nebo irské stouty. Je spousta piv, která mohou chutnat zajímavě, ale v Česku se téměř neprodávají. Třeba Radler, který Krušovice stále na trh dodávají. V Německu nebo Rakousku se pije hodně v létě. Už podle názvu ho pijí lidé jezdící na kole, protože co do alkoholu je to nějaká šestka. Míchaný ležák s citrónovou limonádou. Je osvěžující, ale tady se víceméně neujal. 

* HN: Mění se v létě chutě českých zákazníků? Pije se méně alkoholické pivo? 

	Mírně se v létě zvyšuje podíl prodeje naší desítky, ale jde o jedno až dvě procenta. Já sám logicky piji méně alkoholické nápoje. 

Nelituji, že jsem do politiky nešel. Je plná faulů 

* HN: Těšíte se na léto vůbec? 

	No aby ne. Čím jsem starší, tím raději mám teplo. Je příjemné, když je venku sluníčko, voní to, mám více energie. Mně teplo nevadí, jdu si zahrát tenis, jedu na kolo, aspoň se vypotím, psychicky se uvolním. A když jsou teplé večery, nejraději si někde sednu u krbu nebo na zahrádku k pivu. Tím nechci říct, že nemám rád zimu, protože sportuju, mám rád hory, lyže, hokej. Ale přece jen zima má krátké dny, je brzy tma, má nesrovnatelně méně energie. 

* HN: Když jste načasoval start nealko piva na začátek prázdnin: o kolik jste už přišel bodů na silnici? 

	Zatím naštěstí o žádný. Ale ještě mě nezměřili. Mám dost velké pochybnosti o tom zákoně. Už jenom proto, že v něm není žádná tolerance. Říkalo se, že deset procent na tachometru je přirozená tolerance, tedy na padesátce třeba padesát pět kilometrů. Teď za padesát jedna kilometrů v hodině seberou body. Mně nevadí bodový systém, je třeba omezit lidi, co na silnicích blbnou. Ale ne takhle. 

* HN: Nelitujete toho, že jste nakonec nešel do politiky? 

	Nelituji. To rozhodnutí jsem udělal právě proto, že jsem začal trochu víc vidět do poměrů v politice. A začal jsem víc vnímat, na jakém hřišti se hraje a jakými způsoby. Pravidla této hry jsem odmítl přijmout. Nedokázal jsem se ztotožnit s tím, že bych musel být soupeřem v prostředí nepoctivosti, často hraničící s kriminalitou, korupcí. 

* HN: Kdybyste měl na výběr: šel byste opět do Humpolce vařit pivo? 

	Když jsem se před lety rozhodl pro pivo, udělal jsem správně. Byla to výzva. Teď je otázka, kde hledat další motivaci. Mně nestačí na trhu přežívat, být relativně známý a úspěšný. Já musím mít výzvu. 

* HN: A máte ji? 

	Třeba nový produkt - nealko pivo, nebo lifestylový magazín, podobný žádný jiný pivovar nemá. Nebo teď jsme v Londýně vyhráli soutěž International Beer Challange v ležácích s naší černou třináctkou. Sváteční ležák byl na čtyřiadvacátém místě. Ze čtyř set piv je to obrovský úspěch. Čtyři nebo pět let jsme v Czech Top 100 nejobdivovanější firmou Vysočiny. To jsou momenty, které mě těší. 

Foto autor| FOTO HN - IVO GOLDBACH 

Foto popis| Stanislav Bernard Padesátiletý slezský rodák, absolvent Vysoké školy dopravní v Žilině, se stal spolumajitelem Rodinného pivovaru Bernard v Humpolci koncem roku 1991. O dva roky později založil Svaz malých nezávislých pivovarů a pro členy se mu podařilo prolobovat nižší daně. Za to před šesti lety získal titul Pivovarská osobnost století. Je ženatý, s manželkou Helenou má dvě dospělé děti - Hanu a Filipa. 

Remízu jsme nečekali, zoufají byznysmeni
5.6.2006    ekonomika.iDNES.cz    str. 00    Ostatní zprávy
    MF DNES, Jana Klímová        
Zmatek a zklamání. To je nejčastější reakce tuzemských byznysmenů a manažerů na volební pat. "Ze všech možností nastala ta nejméně šťastná," říká například Martin Jahn, bývalý vicepremiér Paroubkovy vlády, nyní člen představenstva Škody Auto, největší firmy v zemi.

"Z toho prostě nemůže vzejít stabilní vláda, která by byla strašně potřeba.
 Byznys potřebuje vědět, co se bude dít. Jenomže teď je to jenom nepřehledné," upozornil Jahn.

Podobně reagují i další průmyslníci. "Čekal jsem, že výsledek voleb bude hodně těsný, ale tohle asi nepředpokládal vůbec nikdo. A co jsem ani ve snu nečekal, to byla reakce premiéra Paroubka," říká na výsledky voleb prezident Svazu průmyslu a dopravy Jaroslav Míl.      VŠECHNY ČLÁNKY o dopadu voleb na ekonomiku NAJDETE ZDE

Šokovalo ho podle něj hlavně Paroubkovo sobotní prohlášení, že by bylo možné být v koalici s komunisty a mít ve Sněmovně 101 hlasů, ačkoli předtím vládu s komunisty odmítal. "To není situace, která by svědčila byznysu a reformám," říká Míl.

Operace na deset pokusů
 Majitelé a šéfové firem se převážně těšili na novou silnou vládu, od níž čekali lepší podmínky pro podnikání. Vesměs fandili ODS, která šla do voleb s příslibem nižších daní.

Mirek Topolánek v neděli rovnou daň v ryzí podobě odpískal a k ledu asi půjdou i další velké plány. Jiří Paroubek upozornil, že ke všem větším změnám bude potřebovat "opozici" a že ČSSD nechce žádné reformy, při nichž bude "stříkat krev".

Byznysmeni se bojí, že takové rozložení sil stejně povede ke krvácení, které bude nenápadné, pozvolné a škodlivé. "I když nyní sestaví vládu pravice, tak reformy, jestli vůbec budou, budou strašně pomalé a rozmělněné. To je, jako kdyby se dělala operace nadesetkrát a ne jednou, ale pořádně," dodává Míl.

Řada investorů prý může začít přelévat peníze do jiných zemí, kde bude "větší tah na branku". Podobný "problém" má i finančník a investor, Čechoameričan Gabriel Eichler.

"Rozhodně to není důvod ke stěhování nebo k emigraci, jak kolem sebe někdy slyším vtipkovat. Ale blbé je, že v Česku nevznikne atmosféra důležitá pro reformy, pro zjednodušení ekonomiky a podnikání. To mají investoři rádi, a když takový tah necítí, jedou radši na dovolenou nebo své peníze investují jinde," říká Eichler. Sám shodou okolností v sobotu odletěl do ráje dovolenkářů na Floridu.

Vláda nevláda "Čekali jsme vládu, která udělá reformy penzijního systému, zdravotnictví, daní. Teď není jasné, jestli může nová vláda takový mandát vůbec mít," postěžoval si spolumajitel mosteckých dolů Petr Pudil z firmy Czech Coal. V jeho podniku jsou teď spokojeni spíš odboráři. 

Změna volebního systému 
 "Věřím, že reformy avizované ODS neprojdou. Bylo by to pro zaměstnance moc špatné," řekl ČTK odborový předák Mostecké uhelné Vlastimil Waic.

Stanislav Bernard, majitel stejnojmenného pivovaru, brojil proti sbližování ČSSD s komunisty na billboardech. "Čekal jsem, že myslících lidí bude víc," ulevil si v neděli Bernard, podle něhož je třeba také změnit volební systém. Pro byznys je podle Bernarda nejhorší, že už potřetí za sebou hrozí "taková vláda nevláda", která neudělá nutné reformy.

"Já jsem všemi deseti pro solidaritu, ale ten současný model, to je prostě už přesocializované a vede to k demotivaci lidí něco dělat. To mě hrozně štve," podotkl Bernard.

Pesimistou je i šéf pro strategii PPF Kamil Ziegler. "Tohle jsem fakt nečekal. Neumím si představit další čtyři roky slabé vlády. Ani nevěřím, že by to dlouho vydrželo. Asi si to všechno za čas zase zopakujeme," soudí Ziegler. 

URL| http://ekonomika.idnes.cz/remizu-jsme-necekali-zoufaji-byznysmeni-ffv-/ekonomika.asp?c=A060604_215123_ekonomika_dp

Koho volí Stanislav Bernard?
25.5.2006    Hospodářské noviny    str. 04    z domova
    Petr Vašek        
PRAHA, 25. 5. 2006 

Politické strany se před volbami snaží využít podpory známých osobností. Pokud se však člověk podívá na internetové stránky KDU-ČSL a zároveň do severomoravských předvolebních novin ODS, bude poněkud zmaten. Z obou médií na něj shlíží zakladatel humpoleckého rodinného pivovaru Stanislav Bernard. 
	Zatímco ODS uvedla ve svých novinách Bernardovy sympatie titulkem Proč podporuji ODS, lidovci ho na svůj web zařadili přímo do rubriky Proč volím KDU-ČSL. 
	»Pokud se ptáte, která strana je mi bližší, pak je to ODS. Principiálně mi však nevadí ani KDU-ČSL,« sdělil HN Stanislav Bernard. 
	Pokud tedy bude Bernard volit stranu, k níž má nejblíže, lidovci to nebudou. To si uvědomuje i jejich mluvčí Ondřej Jakob. »O tom, že má pan Bernard blíže ODS, jsme neměli informace. Zvažujeme, že jeho text z rubriky Proč volím KDUČSL odstraníme,« řekl HN Jakob. Jakoukoli snahu o přivlastnění Stanislava Bernarda neprávem Jakob odmítá. »Pokud ho máme na internetových stránkách pod kolonkou volím KDU-ČSL, pak to pouze znamená, že nás pan Bernard podporuje,« tvrdí. 
	Bernard dal už několikrát najevo své znepokojení ze sbližování ČSSD s komunisty. Zřejmě nejviditelnější byla jeho billboardová kampaň nazvaná »Svět se zbláznil. Držte se..., kde se vedle piva Bernard vzájemně kříží srp a pěticípá hvězda s růží ČSSD. 

Koho volí Stanislav Bernard?
25.5.2006    volby.iHNed.cz    str. 00    hn.ihned.cz
            
	 Koho volí Stanislav Bernard?

Politické strany se před volbami snaží využít podpory známých osobností. Pokud se však člověk podívá na internetové stránky KDU-ČSL a zároveň do severomoravských předvolebních novin ODS, bude poněkud zmaten. Z obou médií na něj shlíží zakladatel humpoleckého rodinného pivovaru Stanislav Bernard.
Zatímco ODS uvedla ve svých novinách Bernardovy sympatie titulkem Proč podporuji ODS, lidovci ho na svůj web zařadili přímo do rubriky Proč volím KDU-ČSL. 
"Pokud se ptáte, která strana je mi bližší, pak je to ODS. Principiálně mi však nevadí ani KDU-ČSL," sdělil HN Stanislav Bernard. 
Pokud tedy bude Bernard volit stranu, k níž má nejblíže, lidovci to nebudou. To si uvědomuje i jejich mluvčí Ondřej Jakob. "O tom, že má pan Bernard blíže ODS, jsme neměli informace. Zvažujeme, že jeho text z rubriky Proč volím KDU-ČSL odstraníme," řekl HN Jakob. Jakoukoli snahu o přivlastnění Stanislava Bernarda neprávem Jakob odmítá. "Pokud ho máme na internetových stránkách pod kolonkou volím KDU-ČSL, pak to pouze znamená, že nás pan Bernard podporuje," tvrdí.
Bernard dal už několikrát najevo své znepokojení ze sbližování ČSSD s komunisty. Zřejmě nejviditelnější byla jeho billboardová kampaň nazvaná "Svět se zbláznil. Držte se..., kde se vedle piva Bernard vzájemně kříží srp a pěticípá hvězda s růží ČSSD.

URL| http://HN.IHNED.CZ/?m=d&article[id]=18525100

Seminář u Bernarda
18.4.2006    Regal    str. 69    Společnost
            
Ve výrobním skladu Keg sudů Rodinného pivovaru Bernard v Humpolci proběhl poslední březnový den už třetí český seminář o vlivu alkoholu na lidské zdraví. Spoluorganizátorem akce byla společnost Medica Healthworld. 

Foto popis| Houslistka Gabriela Demeterová se při občerstvení dala do řeči s Vladislavem Němcem (executive director, sales and marketing) z Rodinného pivovaru Bernard. 

Foto popis| Seminář proběhl v netradičně tradičním prostředí pro pivovarnictví, ve výrobním skladu Keg sudů. 
Foto popis| Slavnostní zahájení semináře zahrnovalo i pódiovou diskusi, které se zúčastnili také (zleva) Zdeněk Susa a Stanislav Bernard. 

K čemu je dobrá identita značky?
27.3.2006    TREND marketing    str. 28    Znalosti - Značka
    Khaled El Tohami        
Každá značka musí mít jasnou a bohatou identitu, tj. soubor asociací, které se stratégové značky snaží vytvořit nebo udržovat. Ve srovnání s image značky, tj. s asociacemi, které se k ní v současnosti pojí, je identita ctižádostivá a může znamenat, že image potřebuje změnu nebo větší podporu. 
Jinak řečeno, identita značky představuje to, co organizace chce, aby její značka znamenala. 
	Ideálním současným příkladem identity značky na české marketingové scéně je rebranding Oskara na Vodafone. Protože Vodafone nechtěl, aby jeho značka znamenala něco jiného, musel sáhnout ke změně image současné organizace v České republice a značku převléknout do jiného dresu. 

PLÁNOVACÍ SYSTÉM IDENTITY ZNAČKY 

Celkový model vytvoření, udržování a realizování identity značky má tři etapy (viz obrázek 1). První z nich je strategická analýza značky. Ta má za úkol pomoci při pochopení zákazníků, konkurentů a analyzovat samotnou značku včetně organizace, která za ní stojí. To znamená, že výsledkem takových analýz je identifikace našeho cílového segmentu zákazníků, vymezení současného a potenciálního odlišení od konkurentů, potvrzení existence zdrojů a kapacit pro řízení značky a také vůle organizace vést značky. Bereme-li v úvahu, že duše značky leží v její organizaci, pak je jasné, proč je tento poslední bod stejně důležitý jako ostatní. 
	Další etapou je systém implementace identity značky. Máme-li identitu značky hotovou, pak je třeba vytvořit systém, který by jí vdechl život. Takovýto systém by měl především propracovat identitu značky tak, aby ji obohatil, zhmotnil a upřesnil. K tomuto účelu jsou vyvinuty nástroje, které nás přes předem definované úlohy k tomuto cíli dovedou. 
	Další úkol systému implementace se zaměřuje na pozici značky (tj. část identity značky a hodnotové nabídky -value proposition, kterou budeme aktivně komunikovat cílovému publiku). Pozice značky se utváří díky zákazníkům, naší konkurenční výhodě a organizačním schopnostem. To znamená, že některé asociace z identity značky můžeme dočasně vynechat, protože nás buď neodlišují, nebo jako organizace nejsme schopni za nimi stát. Například kdybychom měli v identitě značky "rychlou obsluhu" a zároveň ji všichni v oboru měli také anebo bychom ještě nestačili provést potřebné organizační změny k naplnění našeho záměru, pak bychom tuto asociaci vynechali. 

EXEKUCE 

Tímto už máme strategickou část za sebou a následují exekuční kroky. To v prvé řadě znamená zpracování programu budování značky, tj. souhrn aktivit směřujících k budování značky. Obvyklým omylem je představa, že program budování značky není nic jiného než reklama. Pravda je, že stále (jak ostatně D. Ogilvy zmínil už dávno) musíme prodávat z 90 % image značky, ale nikoliv už, že reklama je klíčovým nástrojem. Při budování značky je třeba brát v úvahu všechny "styčné body" mezi značkou a zákazníkem. Těmito body mohou být např. publikace, balení, promoce, direct marketing, značkové obchody, webová stránka, sponzorování atp. 
	Posledním krokem této etapy je zavedení systému sledování (tracking) výsledků programu budování značky. Tento sledovací systém je obvykle zaměřen na klíčové oblasti hodnot značky (brand equity), jako například loajalitu, kvalitu, povědomost, tržní podíl a další. 
	I když popisované schéma (obrázek 1) vyvolává pocit, že strategické a exekuční kroky jdou po sobě, ve skutečnosti tomu tak není. Často dochází k překrývání těchto kroků, obzvlášť když dojde ke zpracování konkrétních programů, přitom exekuce předdefinuje strategii a ukazuje na její (ne)proveditelnost. 

STRUKTURA MODELU IDENTITY ZNAČKY 

Třetí a poslední etapou je samotný model identity značky. Jak už bylo zmíněno, identita značky je soubor asociací, které se stratégové značky snaží vytvořit nebo udržovat. Ve své podstatě je to přislib organizace zákazníkům pomáhající vytvořit vztah mezi značkou a zákazníkem. Tento vztah lze buď shrnout do hodnotové nabídky (value proposition) zahrnující funkční, emociální a expresivní užitky (benefits), nebo poskytnout věrohodné důvody. 
	Obrázek 1 shrnuje model identity značky a její plánovací systém. Je zde vidět 12 kategorií prvků identity značky rozdělených do čtyř dimenzí. Přestože každá z těchto kategorií má své opodstatnění, nikde není dáno, že značka musí mít asociace v každé z nich. Například mluvíme-li o značce z oblasti finančních služeb, bude organizační charakteristika klíčovou kategorií a vizuální image bude kategorií méně důležitou. Přitom mluvíme-li například o zmrzlinové značce, bude tomu naopak. 

ESENCE ZNAČKY 

Obrázek dále ukazuje, že struktura identity značky zahrnuje podstatnou a rozšířenou identitu a esenci značky. Jelikož se identita značky obvykle zobrazuje nejméně v šesti dimenzích, aby adekvátně popsala aspirace značky, je při budování značky poměrně těžké koncentrovat úsilí, a proto je třeba mít tzv. podstatnou identitu, tj. nejdůležitější prvky identity značky. 
	Podstatná identita musí odrazit strategie a hodnoty organizace, jasně odlišit značku od konkurence a mít velkou odezvu u zákazníků. Také lze předpokládat, že podstatná identita přetrvává napříč produkty a trhy. 
	Například podstatná identita značky Gambrinus je o přátelství, společné zábavě a kvalitě. Je to jednoduché pro komunikaci, ale zároveň dost často nestačí k popisu identity značky tak, aby se nezaměnila s jinými identitami. Proto je třeba mít rozšířenou identitu značky. Staropramen rovněž míří na přátelství - co se týče podstatné identity -, ale když se podíváme na rozšířenou identitu obou značek, pak je vidět, že Gambrinus definuje přátelství přes partu přátel a Staropramen přes chlapské přátelství. 
	Podstatná identita má obvykle dvě až čtyři dimenze, které kompaktně popisují vize značky. Přesto je někdy lepší mít i čistější destilaci a vytvořit esenci značky, tj. jedinečnou myšlenku, která popisuje podstatu nebo chcete-li duši značky a důvody její existence. Tento velmi silný nástroj může, ale nemusí být vždy užitečný. Esence značky má mít několik rysů: 

1. měla by mít odezvu u zákazníků a vést hodnotovou nabídku značky, 
2. měla by být ojedinělá a odlišující i v čase a 
3. měla by být budičem a inspirací pro organizaci a partnery. 

Silná esence značky má více významů. V případě značky Gambrinus lze předpokládat, že esence značky je "společná zábava", což může znamenat lehká pitná zkušenost pro lidi, kteří mají rádi společnost a zábavu, pro všechny bez ohledu na věk nebo pohlaví. 

ESENCE ZNAČKY VERSUS REKLAMNÍ SLOGAN 

Základní rozdíl mezi esencí značky a reklamním sloganem (tagline) spočívá ve směru komunikace. Esence značky komunikuje hlavně směr dovnitř organizace a má za úkol mobilizaci organizace, zatímco slogan komunikuje směrem k externímu publiku a jeho hlavní úlohou je reprezentovat pozici značky, čili komunikační cíle. Další rozdíl spočívá v tom, že esence značky by měla být dlouhodobá, zatímco slogan může sloužit jen krátkodobým cílům komunikace. Také esence se přenáší napříč trhem a produkty, ale slogan se může u každého z nich podle okolností lišit. 

CO JE VERSUS CO DĚLÁ ZNAČKA 

Při tvorbě esence značky je důležité rozhodnout, jestli zaměření bude směřovat na funkční (co je značka) nebo na emoční užitky včetně expresivních užitků (co dělá značka pro zákazníka). Například čerstvě zahájená kampaň společnosti Vodafone v České republice se zaměřuje na emoční a expresivní více než na funkční stránku značky. Vodafone se tak na nasyceném trhu "operátorů" snaží dlouhodobě odlišit hlavně emočně. Následně ale také nabízí i funkční užitky. Jinak řečeno, Vodafone spoléhá na to, co dělá pro zákazníka, tj. spojuje ho se světem, ale nezapomíná na to, jak to dělat, a proto k tomu nabízí různé produktové užitky. 

HODNOTOVÁ NABÍDKA VERSUS VZTAH ZÁKAZNÍK - ZNAČKA 

Model identity značky obsahuje tzv. hodnotovou nabídku (value proposition), která je vytvořena na základě identity značky. Hodnotová nabídka může kromě funkčních užitků obsahovat i emoční a expresivní užitky. Emoční užitek se vztahuje ke schopnosti značky vzbudit u kupce nebo spotřebitele značky nějaké pocity při procesu nákupu nebo při spotřebitelské zkušenosti. Jako například pocit bezpečí při nákupu a řízení Volva nebo pocit ochrany pleti při nákupu a použití výrobků Dove. Emoční užitky obohatí a prohloubí důvody, proč danou značku koupit a vlastnit. 
	Expresivní nebo přísněji sebevyjadřující užitky existují, pokud se značka stává prostředkem, který nám dovolí veřejně vyjádřit vlastní specifickou image. Např. pokud chci vyjádřit své dobrodružné zaměření, které auto bych řídil škodovku, nebo BMW? Pozadí koncepce expresivních užitků je koncept sebechápání, který v každém z nás spojuje představy o sobě samém. 
	Vrcholem modelu je tzv. vztah se zákazníkem. Jedním z cílů značek by mělo být vytvoření takového vztahu se zákazníkem, který se blíží osobním vztahům. Takže značka může být přítelem, matkou, mentorem atp. Sám od sebe hovoří takový vztah o dlouhodobějším budování značky. 
	Český příklad na aplikaci tohoto prvku jsem přes veškeré úsilí nenašel. Nejspíše je to dáno tím, že většina značek se od roku 1990 snažila budovat objem a následně nějaký zisk. Až v následujících letech dojde na fázi udržení pozice, lze předpokládat, že dojde i na lámaní chleba a tehdy se bude zákazník rozhodovat převážně na základě emocí. 

VYVAROVÁNÍ SE OMYLŮ 

Zkušenosti ukazují na některé klasické omyly, kterých se obvykle při tvorbě identity značky dopouštíme. Tyto omyly vznikají z různých důvodů, ale tím nejzákladnějším z nich je moment, kdy se do tohoto cvičení pustí organizace sama a nepřizve, třetí nezávislou stranu, která není pohlcena v každodenní exekuci kolem značky. Proces tvorby efektivního modelu identity značky by měl: 

1. vyvarovat se omezeného pohledu na značku, 
2. kdykoliv je to možné, spojit značku s nepřekonatelným funkčním užitkem, 
3. používat pojmy, které se hodí, napomáhají a zároveň ignorují ostatní, 
4. usilovat o hluboké pochopení zákazníků, 
5. porozumět konkurenci, 
6. brát v úvahu stav organizace, 
7. povolit větší identitu značky, 
8. realizovat exekuci identity značky, 
9. propracovat identitu značky. 

UPŘESNĚNÍ A PROPRACOVÁNÍ IDENTITY ZNAČKY 

V návaznosti na dodržení těchto pravidel je upřesnění a propracování identity značky nedílnou součástí plánovacího systému identity značky. Upřesnění a propracování identity znamená bezprostřední prozkoumaní významu a dimenzí slov a frází obsažených jak v podstatné, tak v rozšířené identitě. Přitom cíle tohoto cvičení jsou: interpretace a vysvětlení prvků identity značky, pomoc manažerům vymezit schopnost identity značky při oslovení zákazníků a odlišit se. 
	Příkladem je pojem vůdcovství značky, který je z dobrých důvodů součástí identity mnoha značek. Vůdcovství značky znamená pro některé zákazníky ujištění, pro jiné znamená kvalitu nebo inovace, což naznačuje dobré funkční užitky apod. Pro firmu 3M znamená pojem vůdcovství inovace a vůdčí postavení v technologiích. Pro Coca-Colu je to velký podíl na trhu a pro Lexus vedení v kvalitě. Domácí značka Škoda by se mohla ve své kategorii rovněž představit jako úspěšný vůdce - s velkým podílem na trhu. 

CVIČENÍ K PROPRACOVÁNÍ IDENTITY ZNAČKY 

Postupy, které lze použít k propracování identity značky, se dají shrnout do čtyř kategorií (viz obrázek 2). 
	První z nich je audit struktur k podpoře identity. Identita značky bez podpory organizace je nepředstavitelná. Ochota organizace investovat do budování značky podstatné sumy představuje klíčové rozhodnutí pro realizaci. To znamená, že je třeba propojit identitu značky a podnikovou strategii, a to tak, že má-li McDonald's strategický závazek rychlého občerstvení, musí být organizace schopná do tohoto závazku investovat tak, aby jej opravdu splnila. Jestliže je rychlostní limit pro vyřízení objednávky tři minuty, pak podle toho mělo být vybíráno zařízení, sestavovány pracovní procesy a školen personál. Není dobré, když se identita značky odtrhne od současné reality a slibuje samé nové základy (např. rychlé občerstvení do minuty). Je to riskantní hlavně proto, že ten nový slib může narazit při vlastní realizaci nebo proto, že vnímání zákazníků se stejně nezmění. 

OSOBNÍ VZOR IDENTITY 

Další kategorií je osobní vzor identity. Prezentace identity značky jen ve slovech vede dost často k omylům a nedorozumění. Důvodem je, že slova nejsou schopná vyjádřit vizi a emoce značky. Osobní vzor může být interní, tj. v rámci organizace. Například příběhy (studna, ze které čerpá Plzeňský Prazdroj), programy (politika vrácení zboží do 30 dnů - Ikea), událost (slavnostní dny Staropramene) nebo lidé (Stanislav Bernard - pivovar Bernard). Využití takového interního vzoru vede k jasnému vymezení a k emočnímu závazku jak u zaměstnanců, tak u partnerů. Na druhé straně jsou i silné interní vzory identity omezené, protože vycházejí jen z toho, co už v organizaci je. Proto je dobré použit i externí osobní vzor. Takový vzor může být silná značka z jiného oboru. Nebo to může být soubor značek, které sdílejí stejné asociace, jako má naše značka. Dobrým způsobem je také vybrat opačný vzor, tedy to, čím rozhodně nechceme být. Ale i tento vzor musí být známý. 
	Další kategorie cvičení k propracování identity značky představují vizuály. Není třeba zdůrazňovat, že 70 - 90 % komunikace je neverbální, proto je nutné vizualizovat psané identity značky. Výsledkem tohoto cvičení je nejen lepší komunikace identity značky, ale i vyjasnění, co přesně chceme tímto slovem nebo frází říci. 

PRIORITIZACE IDENTITY 

Poslední kategorie je prioritizace identity značky. Jak jsme viděli, model identity značky je komplexní a obsahuje hodně dimenzí a prvků. Proto je třeba vytvořit priority, které by nám při další práci s identitou pomohly. Jak na to? Velmi jednoduchým a účinným způsobem je klasifikace asociací do těchto kategorií: Udržet, Podpořit a využít, Ztlumit a rušit a Nové. Tím je jasnější, na co se má organizace soustředit a co by měla komunikovat. Druhým způsobem je hledání asociací, které nás odlišují od konkurence a osloví zákazníky. 
	Klíčovým krokem při implementaci identity značky je její komunikace k členům organizace a partnerům. Efektivní komunikace vytvoří dojem, vzbudí chápaní a motivuje. Taková komunikace může mít několik forem: osobní prezentace, seminář, videofilm, knihy a manuály. 

OBR. 1: PLÁNOVACÍ SYSTÉM IDENTITY ZNAČKY 

STRATEGICKÁ ANALÝZA ZNAČKY 
Analýza zákazníků 	Analýza konkurence 		Analýza organizace 

Trendy 			Identita/Image značky 		Současná image značky 
Motivace 			Silné stránky, strategie 	Historie značky 
Potřeby 			Slabé stránky 			Silné stránky, strategie 
Segmenty 			Pozice značky 			Hodnoty organizace 

MODEL IDENTITY ZNAČKY 
Identita značky 

Značka jako produkt 

1. Rozsah produktu 
2. Atributy produktu 
3. Kvalita / hodnota 
4. Užívání 
5. Uživatelé 
6. Země původu 

Značka jako organizace 

7. Atributy organizace (např. inovativní, spotřebitelsky orientovaná, důvěryhodná) 
8. Lokální vs. globální 

Značka jako člověk 

9. Osobnost (např. originální, energický, drsný) 
10. Vztah zákazník/značka 

Značka jako symbol 

11. Vizuální image a metafory 
12. Historie značky 

HODNOTOVÁ NABÍDKA 

Funkční užitky 
Emoční užitky 	
Expresivní užitky 

DŮVĚRYHODNOST 

Podpora jiných značek 

VZTAH SE ZÁKAZNÍKEM 

Systém implementace identity značky 
Propracování identity značky 
Pozice značky 
Část identity značky a hodnotové nabídky, která bude aktivně komunikována cílovým zákazníkům 
Program budování značky 
Systém sledování 

OBR. 2: PROPRACOVÁNÍ IDENTITY ZNAČKY 

Propracování identity značky 
Audit struktur k podpoře identity 

* Strategické závazky 
* Osvědčující základy 

Osobní vzor identity 

* Interní vzory 
* Externí vzory 

Vizuály 

* Identifikace a analýza vizuálů 

Prioritizace identity značky 

* Vlastní a cílové asociace 
* Odlišující se asociace 

Foto popis| 

O autorovi| Khaled El Tohami Autor působil v oblasti marketingu a top managementu předních mezinárodních a domácích firem a v současně době se zabývá poradenstvím v oblasti marketingového managementu a outsourcingu. 

Ne populismus, ale víc selského rozumu
7.2.2006    Hospodářské noviny    str. 15    z domova
    Stanislav Bernard        
LEADERS’ VOICE 

V souvislosti s problémy kolem hranické továrny LG. Philips Displays se mi hlavou honí smysl investičních pobídek. A rovněž role státu při lákání zahraničních investorů. 
	Vždycky jsem si kladl otázku, co je v naší zemi potřeba pro to, abychom získali investory z ciziny. Souhlasím, že aby se ekonomika rychle nastartovala a fungovala, je jejich přítomnost prospěšná. Co mi však leží v hlavě, je způsob, jak je lákáme a získáváme. A tím jsou investiční pobídky. 
	Je známo, že během let 2000 - 2003 stát pomáhal zahraničním investorům téměř třemi procenty hrubého domácího produktu. Velká většina českých firem však žádné takové pobídky nezískala. 
	Pokud se masivně zvýhodňují především cizí investoři, vyvolává to na trhu nerovnováhu. Nepodporují se rovnocenně všichni účastníci trhu, ale pouze jejich část. Takové jednání je neférové a vede k deformaci ekonomického prostředí. Když si položím otázku, co s tím, napadá mě jednoduchá odpověď. 
	Stát je tu od toho, aby vytvořil vhodné podmínky pro život a podnikání. Má se postarat o jednoduché průhledné daňové prostředí s co nejnižšími daněmi, ale také o to, aby policie a soudy byly funkční a rychlé. Je nutné, aby systém nebyl zaplněn zbytečnostmi a byrokracií a aby každý přesně věděl, kam jdou jeho peníze a co za ně dostane. 
	Já osobně (ač nečlen ODS) jsem příznivcem rovné daně. Neumím přesně posoudit, zda má být daňová sazba patnáct či osmnáct procent. Co ale vím naprosto jistě, je, že stát by neměl odebírat firmám polovinu peněz, jež vyprodukují. 
	Obavy, které kolem rovné daně v naší zemi panují, jsou přehnané. Akcentují totiž propad příjmů státního rozpočtu a opomíjejí její výrazný motivační faktor. Jednotná nižší daň by podle mého byla férová pro všechny a vyřešila by i mnohé jiné problémy. Tuzemské firmy by byly motivovány k vyšší výkonnosti a nikoli k soustřeďování části potenciálu na »optimalizaci svého daňového zatížení«. Takové daňové prostředí by pak do země lákalo mnohem víc zahraničních investorů. A to i bez velkých investičních pobídek! 

Foto popis| 
O autorovi| Stanislav Bernard, leaders@economia.cz; autor je spolumajitelem Rodinného pivovaru Bernard

Každý má jen jeden žaludek
25.1.2006    aktualne.cz    str. 00    Co si myslí - Názory
    Stanislav Bernard        
Za necelý půlrok nás čekají volby a politici se předhánějí v populistických slibech. Já toho od nich nechci moc - ekonomický svět postavený na nízkých daních a jednoduchém systému.

Už teď slyším tu palbu námitek. "To by se ti líbilo, žít si s nízkými daněmi, užívat si a rozhazovat". Na to jsem se už naučil odpovídat protiotázkou: A jak si mám ještě víc užívat? Žiju rozumně, občas si zajedu na hory zalyžovat. Ale vždycky toho sním jen tolik, kolik mi dovolí moje jedna pusa a jeden žaludek.

Je absurdní si myslet, že při jednotné nízké sazbě daně z příjmu budou všichni podnikatelé, živnostníci a majitelé firem létat za ušetřené daně do Londýna na večeře za desítky tisíc korun. To je hloupost. Kvůli snížení daňové sazby nebudu měnit věci, které mi v pivovaru fungují už řadu let.

I teď mi po zaplacení všech daní a povinných odvodů zůstávaly peníze a do Londýna jsem nelétal. Investoval jsem je zpátky do firmy  třeba proto, abych si mohl dovolit potřebné technologie a mohl vařit pivo z kvalitních surovin, podle původních receptur s plnou chutí a nebyl tak nucen přejít na lacinou výrobu tuctového "europiva".

Ekonomicky zdravý není ten, kdo ze své firmy čerpá prostředky pro osobní spotřebu, ale ten, jehož firma roste, zaměstnává lidi a nákupem služeb dává práci i dalším firmám v regionu.

Jednotná nižší daň a jednoduchý systém to umožní. Neumím kvalifikovaně posoudit, zda daňová sazba má být patnáct, šestnáct nebo třeba osmnáct procent. Podívejme se ale na pobaltské republiky, které využívají systém jednotné daně nebo na Slovensko. Pobaltská ekonomika roste v řádu deset procent ročně a Slovensko kolem šesti procent. My máme díky vstupu do EU pětiprocentní růst doprovázený neúnosně rostoucím státním dluhem a to si pochvalně říkáme, jaké jsme velké hvězdy.

Chci žít po volbách v ekonomickém světě, kde budu moci rozvíjet pivovar a vařit kvalitní české pivo. Zatím mi to vychází tak, že modré polední nebe je lepší než červánky před setměním.

URL| http://aktualne.centrum.cz/co-si-mysli/clanek.phtml?id=59655

CzechTek: Co říkáte na zásah policie?
16.8.2005    Mladá fronta DNES    str. 07    názory
    Stanislava Bočanová, Jan Gazdík, Jakub Blažek, Robert Sára, eko        
Osobnosti z vědy, kultury, sportu odpovídají na anketní otázku MF DNES 

Miroslav Zikmund 
cestovatel 

Mladé lidi mám rád a respektuji jejich zábavu, ale bezohledné nájezdy technařů do přírody a její ničení se mi nelíbí. Když jsem byl na cestách v Austrálii, spatřil jsem na soukromém pozemku mohutný vyhořelý baobab, avšak se zelenající se korunou. Natolik mne to zaujalo, že jsem si do něj vlezl a točil si toho velikána na video. Když jsem vyšel ven, stál proti mně obrovský pes s farmářem, který na mne mířil puškou. A prý: "Porušil jste zákon o majetku a já vás teď mohu zastřelit, protože jste bez povolení vstoupil na můj pozemek. Kdybyste se ale slušně zeptal, tak vás rád i pohostím." S pokorou jsem se mu omluvil. 

Iva Hüttnerová 
výtvarnice, herečka 

Technohudba je mi z duše protivná a její příznivci jsou mi lhostejní. 
Ale to, co předvedli policisté v Mlýnci "v rámci zachování pořádku", je pro mě nepřijatelné a nepřiměřené. 
Proboha, kde to jsme! 

Stanislav Bernard 
majitel pivovaru 

Odsuzuji brutalitu policejního zásahu. Policie samozřejmě musí plnit funkci ochrany a dodržování zákona, to ji ale neopravňuje k bezdůvodným násilnostem. Průběh zásahu navozuje dojem předem naplánované akce, jaké jsme znali v totalitním režimu. Je známo, že každá hrubá síla a nepřiměřená hrubost vyvolávají další agresivitu a nenávist. V létě 2002 v obci Višňová přitom proběhl CzechTek ve spolupráci se starostkou obce a policií. Tehdy účastníci akce spořádaně odjížděli za dohledu policie z uklizené louky. Nedošlo zde k žádnému masakru mladých lidí, mezi kterými je velká část vysokoškolsky vzdělána. Policie má jistě mnoho jiných možností, jak chránit obecní i soukromý majetek a udržovat pořádek. Stejně tvrdým způsoben například nikdy policie nezasáhla proti mnoha shromážděním různých neonacistických skupin či při komunistických manifestacích. 

Lucie Bílá 
zpěvačka 

Nejde o CzechTek. Nepodporuji CzechTek, ale jsem proti nesmyslně brutálnímu zásahu policie, ať je vedena proti jakékoli skupině. 
Třeba proti zahrádkářům. Stále platí nabídka, že Divadlo Ta Fantastika koupí technařům louku nebo třeba klidně zahrádkářům zahrádky. 

Dušan Třeštík 
historik 

Hrozný kýč. Nemám jiný výraz pro to, co vše se na CzechTek nabalilo. Připomíná mi to trapnou televizní revoluci nebo i jiné akce, kdy se politici houfují se spacáky či u sochy svatého Václava. A nejtrapnější byl Václav Havel. Co jsou, probůh, technaři za svébytnou autentickou komunitu?! Exprezidentovo vyjádření spadlo z Měsíce! Unáhlil se i prezident Václav Klaus, jakkoliv si jindy drží od událostí státnický odstup. A premiér Paroubek? Jednal jako strejda z osmdesátých let minulého století, který je zcela mimo realitu. Můj bože! Politiky pohlcuje CzechTek, místo aby pracovali na reformě Unie! Přitom jde o neopakovatelnou příležitost, jak můžeme v Evropě získat slušné postavení. 

Václav Pačes 
předseda Akademie věd 

Odpovím frází, ale velmi pravdivou. Moje svoboda končí tam, kde začíná svoboda druhého. Pokud by si to lidé v Česku uvědomovali, k mnoha konfliktům by vůbec nedocházelo. 

Arnošt Goldflam 
dramatik, herec, režisér 

Já myslím, že zákrok byl neadekvátní situaci. Zvláště když si uvědomím, že při neonacistických srazech se policie chová spíše přátelsky a nezasahuje. Mimo to nezasahuje ani tam, kde je skutečně razantním způsobem porušeno právo. Také ponechává v klidu například agresivní fanoušky a podobně. Jinak si ale myslím, že je třeba rozlišovat oprávněnost péče o pořádek a způsob, jakým se to stalo. 

Tatiana Vilhelmová 
herečka 

Policejní zásah byl absolutně neadekvátní. Téměř jsem se zhroutila, když jsem poslouchala rozhovor s premiérem Paroubkem na Rádiu 1. 
Z toho jsem pochopila, že pan Paroubek je takový strejda, který jde na ruku všem komunistům. Jsem ráda, že tam přišel, tam se teda ukázal! Přitom jsem pochopila, že nemá žádnou představu o mladých lidech v naší společnosti. 

Jan Binar 
ředitel McCann-Erickson Prague 

Když není co do úst, tak se bije na buben. Proč se s takovou vervou neřeší daňová reforma, důchodový systém, špatný stav dopravní infrastruktury, špatná vymahatelnost práva nebo to, co budeme dělat za pět či šest let, až se investoři, kteří u nás teď otevírají jednu továrnu za druhou, posunou za levnou pracovní silou někam dál? Proč si vlastně volíme politickou reprezentaci a dáváme jim mzdu? Určitě ne proto, aby se namísto věcného řešení překřikovali ve hře o body. 

Martin Koukal 
lyžař a mistr světa 

Vítězí represe nad prevencí. Kritizoval se slabý zásah, kritizuje se silný zásah. S tvrdostí zákroku samozřejmě nesouhlasím. Policie by se podle mého názoru měla na celou akci lépe připravit, předem dát jasná pravidla a pak dbát na jejich dodržování. 

Denisa Ščerbová 
atletka 

Ze strany policistů to bylo až moc přehnané, určitě šlo zvolit jinou, ne tak násilnou cestu. Mlátit lidi určitě není správný způsob, jak problém vyřešit. 

František Peřina 
válečný veterán, stíhací eso RAF 

Podle mě byla policie dostatečně silná. Ti technaři, to nejsou žádné děti, to jsou normální dospělí lidé. Tady nemohla naše policie dělat nic jiného než takto zasáhnout. 

Lou Fanánek Hagen 
zpěvák 

Je to tak složitý, že k tomu samozřejmě neřeknu jasný stanovisko ani tak, ani tak. Musí vzniknout komise, která už snad vzniká a která to musí vyšetřit. Myslím, že to bude plnit média do konce roku, i když po okurkové sezoně asi už míň. Překvapilo mě, jak zafungovala média, v sobotu to vypadalo, že zlí lidé byli rozehnáni hodnou policií a v úterý už i obyvatelé Mlýnce v médiích říkali, že se technařům nediví, že jim obesírali ploty, protože kam měli jít. Hlavní dojem z toho mám, že je to v rukou médií, takové vrtěti psem. Výsledek je takový, jak se zabarví reportáž. 

Hana Marvanová 
advokátka 

Byl to naprosto nepřiměřený zásah a selhání policie. Ta měla určitě vytlačit technaře z pozemků, které neměli pronajaté. Ale rozhodně nechápu, jak mohla kopat a bít ležícího chlapce. To se musí vyšetřit. 

Radek Dvořák 
hokejista a mistr světa 

Určitě tam nebylo něco dobrého, protože reakce jak policistů, tak těch mladých lidí nebyly v pořádku. 
Obě strany byly tvrdší, než měly. Policie by takhle nezasáhla, kdyby k tomu neměla důvod, a naopak druhá strana by nebyla tak brutální, kdyby policisté takhle nezasáhli. Každý říká něco, dokud to nebude vyšetřené, těžko dělat závěry. 

Milan Růžička 
šéf Electroworld pro střední Evropu 

Zásah byl nepřiměřený a některé ataky (nejen od policie) byly nechutné a neměly se stát. 

Miroslav Halfar 
generální ředitel Slezanu Frýdek-Místek 

Všichni lidé musí dodržovat zákon. A když ho nedodržují, tak pak od toho tu je policie, která musí jednat. Jestli někde začnou potom vládnout emoce a střetne se mezi sebou několik tisíc lidí, tak nelze čekat, že se tam neobjeví zranění. 

Robert Fridrich 
produktový a marketingový ředitel Czech On Line, a. s. (VOLNÝ) 

Myslím si, že by policie měla řešit důležitější případy než tančící děti. Vládní strana prezentovala svoji sílu na případu, který bohužel nemá žádný vliv na celkové snížení kriminality u nás. 

Karol Sidon 
rabín 

Zásah byl nejen nepřiměřený, ale ve snaze zalíbit se voličům KSČ(M) politicky motivovaný. Ale přihlédneme-li k faktu, že vůči neonacistům vystupuje policie tradičně v rukavičkách, ať už je u moci pravice nebo levice, nejde o nic nového v české politice. 

Jaroslav Róna 
sochař 

Hudbu techno úplně nesnáším. Nechápu, proč se z toho dělá problém. Mám dojem, že premiér Paroubek vsadil na kartu, že bude ochráncem práv obyčejného českého člověka, jenomže se zmýlil. Český člověk je na zásahy policie alergický, protože obyčejný český člověk, když vidí těžkooděnce, hned se mu vybaví minulý režim. Tímto si Paroubek uškodil. Ale k technařům. Část z nich si chce opravdu zatančit a druhá část bere CzechTek jako adrenalinový sport. 
Sami technaři by se měli rozdělit na dvě skupiny. Těm, co chtějí tančit, by se mělo vyhradit místo, třeba nějaký vyřazený povrchový důl na Mostecku, a tam by se mohli utancovat k smrti. Druhá část, to tvrdé jádro, radikálové, kteří podle mého názoru střet s policií vyhledávají, by se mohli sejít třeba v jiném povrchovém dole s policisty, kteří se rádi perou - a tam se navzájem umlátit. To by bylo ideální. Jsem dokonce ochotný na to věnovat nějaké to procento z daní. A tím by se tento problém vyřešil a nezaplňoval by prostor ve všech médiích na úkor jiných, důležitějších věcí. 

Petr Janda 
hudebník 

Záběry ze zásahu těžkooděnců na CzechTeku, které jsem viděl asi stokrát v televizi, byly strašné. 
Byl to pro mě šok. Jsem dost citlivý na to, když vidím, že policie bije lidi. 

Dagmar Raupachová 
advokátka 

Policie nemůže nečinně přihlížet, když je porušován zákon. 
Neměla zkrátka jinou možnost. 
Její jednání ale přiměřené nebylo - selhala profesionální příprava zasahující jednotky. Například: analýza toho, kdo stojí proti policii, jaký může klást odpor a jak ho eliminovat. Politické divadlo, které se potom rozpoutalo, posunulo celý problém úplně jinam. Nevím, zda si politici uvědomují, jak velmi nebezpečné je zpochybňování policie jako instituce. 
Asi to negativně poznamená všechny budoucí akce policie. 

Pavel Rychetský 
předseda Ústavního soudu 

Bohužel se k tomu nemohu vyjádřit. V tomto případu totiž běží několik řízení a každé z nich může skončit u Ústavního soudu. Kdybych se vyjádřil, porušil bych tím nestrannost soudce. 

Petr Švancara 
fotbalista 

Technohudba jde úplně mimo mě. Ale nedivím se, že někteří policisté se nechali technaři vyprovokovat. 
Na televizních záběrech jsem viděl, že technaři si vůči policistům dost dovolovali. Ale někteří policisté se nechali vyprovokovat až moc, a tomu jednomu technaři dali celkem slušně "nažrat", jak do něj neustále kopali, musel toho mít chudák dost. Jenže zasahující policisté mají své rozkazy a museli je plnit. Potrestat by spíš zasloužil někdo, kdo jim dal rozkaz. 

Foto popis| 

O autorovi| (PŘIPRAVILI Stanislava Bočanová, Jan Gazdík, Jakub Blažek, Robert Sára, eko) 

Bernard s křížkem po funuse
6.6.2005    Marketing & Media    str. 02    Aktuality/z domova
    JJ        
Do sporu vlády s prezidentem o to, kdo reprezentuje navenek českou zahraniční politiku, se rozhodl promluvit Rodinný pivovar Bernard, který se novým motivem své dlouhodobé kampaně "Svět se zbláznil, držte se..." postavil za Václava Klause. "Je zcela absurdní a nepřijatelné, aby panu prezidentovi byla upírána základní práva svobodného projevu. Pokud se o to snaží jiný ústavní činitel, svět se vskutku zbláznil," myslí si spolumajitel firmy Stanislav Bernard, jenž při svém hodnocení vychází z Listiny základních práv a svobod. Pivovar se však tentokrát minul s načasováním kampaně - vláda a prezident už počátkem minulého týdne válečnou sekyru zakopali. 

Foto - Každý občan má právo na svobodu projevu
4.6.2005    Vysočina - listy Pelhřimovska    str. 17    Napsali jste nám
            
Foto popis| Rodinný pivovar Bernard se rozhodl, že formou billboardové kampaně „Svět se zbláznil, držte se… „ upozorní na další absurdnost české politické „kultury“. Složitá evropská ústava, vzniklá ve zmatku těsně po rozšíření EU o 10 nových členských zemí, stejně jako situace, kdy na ni prezident a vláda ČR mají zcela rozdílný názor, není jistě nejšťastnější. „Každý občan České republiky má však podle Listiny základních práv a svobod právo na svobodu projevu“, hodnotí současnou situaci spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard a z Listiny cituje „Každý má právo vyjadřovat své názory slovem, písmem, tiskem, obrazem nebo jiným způsobem, jakož i svobodně vyhledávat, přijímat a rozšiřovat ideje a informace bez ohledu na hranice státu.“ Listina základních práv a svobod je součástí ústavního pořádku ČR. Je proto zcela absurdní a nepřijatelné, aby panu prezidentovi byla tato základní práva svobodného projevu upírána. Pokud se o to snaží jiný ústavní činitel, svět se vskutku zbláznil!“, dodává Bernard.
Foto autor| FOTO PIVOVAR BERNADR
Region| Vysočina
Publikováno| Vysočina - noviny Havlíčkobrodska; napsali jste nám; 17
Publikováno| Vysočina - noviny Jihlavska; napsali jste nám; 17
Publikováno| Vysočina - noviny Třebíčska; napsali jste nám; 17
Publikováno| Vysočina - noviny Žďárska; napsali jste nám; 17
Publikováno| Vysočina - listy Pelhřimovska; napsali jste nám; 17
ID| 5574db33-da80-4a38-96dc-b3e004e8092b

Bernard: Chci umírněné, ale pravidelné pijáky
12.4.2005    Mladá fronta DNES    str. 06    Publicistika
    (ciz)        
Humpolec - V posledních třech letech nejobdivovanější firma na Vysočině se druhým ročníkemsemináře lékařů o vlivu alkoholu na lidské zdraví stala tradičním pořadatelem. 
	„Rozhodli jsme se, že chceme tyto semináře dělat každoročně. Už teď je zájem o uspořádání třetího ročníku,“ říká spolumajitel stejnojmenného humpoleckého pivovaru Stanislav Bernard. 
	Dlouhán s vlastním životním názorem a cestou má rád pivo a společnost. „Navíc jde o hodně zajímavé téma,“ vysvětluje Bernard. „Alkohol tady byl dlouhá léta tabu. Má svá rizika a je třeba je reálně pojmenovat,“ dodává. 
	Seminář, který vedou lékaři, je podle Bernarda přínosný právě tím, že na něm mluví lidé zodpovědní za zdraví. Je tak užitečné mluvit i o přínosech alkoholu, protože je prokázáno, že v umírněném množství může pomáhat. 
	„My se v tomto ohledu hlásíme k iniciativě zodpovědných výrobců piva. Nechceme mít konzumenty, kteří budou pít velká množství piva, ale ty, kteří budou pít jedno dvě a pravidelně,“ vysvětluje. Podle něho je nutné o pivu poskytovat dostatečné množství informací, jak se k němu chovat. 
	Bernard do Humpolce dorazil v roce 1991, když se svým společníkem Josefem Vávrou koupili tehdy odepsaný pivovar. „Když jsme vydražili zkrachovalý pivovar, těžko by si na nás tehdy někdo vsadil, spíše by si asi ťukal na čelo,“ vzpomíná Bernard. Ten je dnes po Hliníkovi ze známé české komedie patrně nejznámějším jménem z Humpolce. Na lepší název pro nové pivo z Vysočiny tehdy společníci nepřišli. Vávra se pak s pivem Bernard stal několikrát vítězem asi nejuznávanější tuzemské pivní soutěže Pivex, pořádané při stejnojmenném pivovarském veletrhu. 
	Rodinný pivovar Bernard od svého založení téměř před patnácti lety uvařil více než 300 milionů půllitrů piva. Kdyby vedle sebe postavil tři miliony padesátilitrových sudů, vznikla by řada dlouhá 1140 kilometrů, tedy jako vzdálenost z Humpolce do Paříže nebo z Prahy do Londýna. 

Bez provize se dnes do hospody nedostaneme
24.1.2005    Profit    str. 18    Rozhovor
    Blanka Růžičková        
STANISLAV BERNARD, SPOLUMAJITEL PIVOVARU BERNARD 

Zakladatel rodinného pivovaru Bernard je nepochybně úspěšný podnikatel. V Humpolci vybudoval spolu s dalším společníkem firmu, která oživila tradici výroby piva a v ostrém konkurenčním boji uhájila své místo na trhu. Největší problémy dnes vidí v nedostatku etiky a morálky.   
 
* Jaké jsou dnes v Česku podmínky pro podnikání? Jsou skutečně tak špatné, jak tvrdí už i někteří politici? 

	Asi by nebylo zcela objektivní označit je za zásadně a jenom špatné. Výhodou je, že Česko stále ještě nabízí mnohem víc příležitostí k podnikání než třeba západní Evropa. Od roku 1989 ještě neuběhla dost dlouhá doba, aby trh už byl zcela nasycený. 
A co stížnosti na zhoršování podnikatelského prostředí - jsou oprávněné? 
	Jistěže ano. Zvyšuje se daňové zatížení, podnikatelé doplácejí na nepovedené zákony, roste byrokracie. To všechno jsou obecně známé věci, ale podnikatelské prostředí bohužel kazí i další velmi negativní jevy. V našem oboru jsou to například obchodní praktiky velkých pivovarů, které začaly majitelům restaurací platit obrovské peníze v hotovosti, aby si zajistily, že daná hospoda či restaurace bude čepovat jen jejich pivo. 

* Není to jasný úplatek? 

	Po právní stránce jim nelze nic vytknout. Majitelé restaurací dostávají peníze na základě smluv o propagaci dané značky. Vezměte si, že pivovar běžně poskytne restauraci nejen veškeré technické vybavení, pravidelný servis a reklamní předměty od sklenic přes tácky až po ubrusy. Ale k tomu navíc i statisícové finanční částky. Osobně se mi taková praxe nelíbí. Vytváří prostředí, které postrádá jakoukoliv morálku. 

* Jde o českou specialitu? 

	Velké pivovary s ní začaly v Německu a postupně ji přesunuly k nám. To ale přece neznamená, že ji musíme tolerovat. Mělo by nám vadit, že tady kvalita nabízeného zboží a služeb není primárním rozhodujícím motivem. 

* Takže v konkurenčním boji pivovarů nehraje kvalita žádnou roli?	
	
	My se o ni dlouhodobě snažíme, což dokazuje řada ocenění, které jsme získali vloni i v předchozích letech. Pozitivní odezvu na kvalitu našeho piva máme také ze zahraničí. Přestože jsme s exportem začali až v loňském roce, dnes už vyvážíme do pěti zemí: na Slovensko, do Ruska, Chorvatska, Švédska a Německa. Přitom když naši zástupci osloví restauraci u nás doma, tak se hostinský často vůbec neptá na kvalitu, ale zajímá ho jen to, kolik dostane peněz. 

* Neměl by se provizemi za propagaci zabývat úřad pro ochranu hospodářské soutěže? 

	Antimonopolní úřad bohužel tyto praktiky připouští a toleruje. Před několika lety dal sice několika velkým pivovarům pokuty, ale ty byly v řádu od 250 tisíc do půl milionu korun. To jsou přitom investice do jedné jediné restaurace! Pro porovnání: náš pivovar, ač patří mezi malé, dnes v Česku zásobuje 1600 hospod. Vloni jsme byli nuceni "na podporu prodeje" do restaurací investovat několik desítek milionů korun. Neříkám, že nejsme schopní tyto peníze vydělat, ale ve férovém prostředí jsme je mohli investovat zpět do rozvoje výroby. Místo toho jsme se museli přizpůsobit. 

* Systém provizí sice kritizujete, ale přitom se ho sami účastníte. 

	Já jsem proti němu tvrdě bojoval až do roku 2001. Jenže v tom roce jsme prodali nejméně piva a dostali se pod hranici 100 tisíc hektolitrů, která je kritická pro přežití. Takže nám nezbylo nic jiného než s těmi "benefity" začít také. Dnes nám už tři roky po sobě výstav opět roste, chybí ale radost z čisté hry a soutěže. 

* Zmínil jste i nepovedené zákony. 

	Jistě, o diletantství nynějších českých poslanců by se snad už daly psát romány. My jsme to opět pocítili vloni v dubnu, kdy parlament v souvislosti se vstupem do Evropské unie novelizoval zákon o DPH a na poslední chvíli do něj vložil i vratné obaly. Byl to ekonomický nesmysl, který sice od prvního ledna parlament zase zrušil, ale spousta firem s ním měla několik měsíců obrovské a zbytečné administrativní problémy. Přitom je snad jasné, že když si navzájem posíláte bednu, sud nebo vratnou láhev, tak tam skutečně žádná přidaná hodnota nevzniká. 

* V minulých letech jste dokázal za zájmy malých pivovarů úspěšně lobbovat. Proč jste to neudělal i teď? 
	
	To je jednoduché. Firem, kterých se zdanění vratných obalů týkalo, se nikdo neptal na názor. Dozvěděly se to několik dnů před tím, než jim tato povinnost vznikla. 

* Jste v nějaké politické straně? 
	
	Nejsem.

* Neoslovila vás žádná s nabídkou, abyste ozdobil její kandidátku? 

	Dostal jsem jich několik, ale nepřijal žádnou. I když jsou mi některé strany blízké, chci být nezávislý. Navíc bych považoval za špatné, kdyby si lidé pivo Bernard spojovali s nějakou politickou stranou. 

* Vstup do politiky vás tedy neláká? 

	Nezakrývám, že mě politika bytostně zajímá a dokonce i vnitřně provokuje. Protože samozřejmě ovlivňuje prostředí, ve kterém žijeme. Ale s nynějším rozložením sil v parlamentu bych měl problém. Nedokážu si představit, že bych měl zdlouhavě vyjednávat o věcech, které jsou pro mě naprosto jasné, nebo z nich dokonce v rámci vyšších politických cílů ustupovat a hledat nějaké "rozumné" kompromisy. Nechtěl bych prostě být poslancem, který se musí dohadovat a v zákulisních jednáních hledat spojence za každou cenu. 

* Ve firmě nemusíte hledat žádné kompromisy? 

	Rozhodně nemusíme diskutovat o tom, zda jedna a jedna jsou dvě. Pivovar jsme koupili v totálně dezolátním stavu a za peníze, které několikanásobně převyšovaly jeho hodnotu. Přesto jsme uspěli. Jsem si jistý, že za to vděčíme hlavně tomu, že jsme nedělali kompromisy nebo o nich sáhodlouze nediskutovali, ale naopak jsme se uměli rychle a správně rozhodovat. 

* Kterého politika si nejvíc vážíte? 

	Zpětně docela oceňuji Václava Klause. Za jeho vlády se samozřejmě nadělala spousta chyb, podcenily se kontrolní mechanismy. Toho samozřejmě využili ti, kteří si chtěli nakrást nebo prosadit své úzké zájmy. Bylo období, kdy jsem Klause neměl rád. Pro jeho aroganci, zjednodušené vidění světa. Když ho ale hodnotím zpětně, a porovnávám s dnešními vládními lídry, oceňuji, že měl vizi a snažil se, aby Česká republika šla dopředu. 

* Nynější kabinet se o to nesnaží? 

	Nikdo nepochybuje, že jsme dneska ekonomicky vyspělou zemí. Ale stačí se podívat na vývoj několika posledních let v Česku a na Slovensku a chce se vám brečet. Slovensko, které podvědomě podceňujeme a máme pocit, že jsme ho daleko předběhli, jde dnes rychle vpřed díky nepopulární vládě, která má vizi a chce něčeho dosáhnout. A já jsem přesvědčený, že pokud v Česku nedojde během několika příštích let k nějaké radikální politické změně, tak se budeme za pár let na Slováky dívat zezadu. 

* Pryč od politiky. Oč jste usiloval ve Svazu malých pivovarů? 

	Svaz jsem vymyslel a založil v roce 1993. Tehdy sdružoval zhruba dvacet malých nezávislých pivovarů. Slovo malý znamenalo výrobu do 200 tisíc hektolitrů ročně a slovo nezávislý, že nesměl být právně, ekonomicky ani jinak propojen s jiným pivovarem. Svaz jsme zakládali s tím, že se pokusíme prosadit takzvanou diferencovanou daň, která už tehdy existovala v Německu. To se nám podařilo v roce 1995. Díky tomu malé české pivovary už na spotřební dani ušetřily více než miliardu korun. 

* Jaký je důvod pro nižší zdanění? 

	V Německu, kde malé pivovary platí nižší daň už více než sto let, díky ní stále existuje přes tisíc malých pivovarů. A země si zachovala pestrou pivní kulturu, čili široký sortiment nabídky místních národních piv, chutí a specialit. 

* Které další země tuto úlevu mají? 

	Kromě Německa ji má Belgie, Dánsko, Holandsko, Česká republika a nyní po našem vzoru i Slovensko. 

* Ochutnáváte zahraniční piva? 

	Když si mám osobně vybrat v cizině značku piva, dávám přednost belgickému. V Německu bych sáhl po bavorském pivu tam je spousta malých pivovarů. Jeden velmi kvalitní pivovar znám v Rakousku a určitě bych jmenoval i Irsko. Ty ostatní země už nemají tak zajímavá piva, protože se v nich pivovary zaměřily spíše na automatizovanou výrobu. 

* Anglická Camra nedávno kritizovala kvalitu českého piva. 

	Je to pohled zvenku a určitě není zcela objektivní. Ale na druhé straně nelze nevidět, že se i v Česku objevují tendence k výrobě globalizovaného piva, takzvaného eurobeeru. Český ležák se sice naštěstí pořád ještě odlišuje od ostatních globálních piv svojí chutí a dalšími vlastnostmi, ale když se vyrábí ve velkém a v automatizované výrobě, není to už o výjimečnosti. Kvalitu hlídají automatizované systémy, vzniká vysoce kvalitní pivo, které ale postrádá zvláštní chuťové vjemy. 

* Proč jste nakonec pověsil prezidentství ve Svazu malých pivovarů na hřebík? 

	Dosáhl jsem svého cíle, diferencovanou daň jsem prosadil do zákona o spotřební dani, později jsme ji obhájili i u Ústavního soudu. Ta funkce pro mě měla smysl, když jsme měli společný zájem a svorně za něj bojovali. Pak se ale společný zájem vytratil a objevily různé třenice. Takže mě to upřímně řečeno - přestalo bavit. 

* Je pivovar Bernard ještě pořád členem svazu? 

	Náš pivovar se v roce 2000 spojil s belgickým partnerem, přestal být zcela nezávislý, a tím přestal naplňovat původní podmínku členství. Teď jí sice podle nové právní úpravy už zase vyhovuje, protože došlo ke změně definice zákona o spotřební dani, ale o vstupu do svazu zatím neuvažujeme. 

* Co vás vedlo ke spojení se zahraničním partnerem? 

	Motivem byl kapitálový vstup, peníze jsme potřebovali na další rozvoj firmy. Dnes máme my i Belgičané po padesáti procentech akcií. 

* Slučuje se vůbec forma akciové společnosti s označením rodinný pivovar? 

	Označení stále platí. Zvolili jsme ho spíš proto, abychom vyjádřili svůj přístup k podnikání. Že ten podnik chceme rozvíjet, budeme se mu věnovat a povedeme ho v duchu rodinné firmy. Pracuje v ní hodně rodinných příslušníků a příbuzných. Ode mě i mého společníka Josefa Vávry. A my se snažíme o otevřenou komunikaci, aby lidé ve firmě věděli, o čem se rozhoduje a kam ta rozhodnutí směřují. 
(celý rozhovor najdete na www.profit.cz) 

***

PIVOVARSKÁ OSOBNOST STOLETÍ 

Stanislav Bernard (49) se narodil v Opavě. Je ženatý, má dvě děti. 
V Humpolci si před třemi lety nechal postavit funkcionalistickou vilu. 
Rád sportuje, takže v ní nechybí bazén a fitness. Jezdí vozem BMW pětkové řady s dieselovým motorem. 

Ing. STANISLAV 	BERNARD 

Vystudoval Vysokou školu dopravní a strojní a v roce 1989 pracoval jako vedoucí odboru technického provozu podniku Textil Ostrava. 
Koncem roku 1991 koupil spolu s dalšími dvěma společníky v aukci malé privatizace objekt pivovaru v Humpolci a založil firmu Rodinný pivovar Bernard. 
O dva roky později založil Svaz malých nezávislých pivovarů a byl šest let jeho prezidentem. V prosinci 2000 dostal titul Pivovarská osobnost století, a to za úspěšný lobbing pro malé nezávislé pivovary. 
Ve stejném roce do jeho firmy přišel belgický partner Duvel Moortgat a za kapitálový vstup získal 50 procent akcií. Stanislav Bernard ji dál vede spolu se svým dalším českým společníkem Josefem Vávrou. Pivovar Bernard zaměstnává 90 lidí. 

POZOR NA HRNÍČKY!
10.12.2004    ZBOŽÍ & PRODEJ    str. 37    Produkty - Pivní spektrum
            
Billboardová kampaň Rodinného pivovaru Bernard "Svět se zbláznil, držte se..." pokračovala listopadovým tématem Odposlech. Navázala na předešlá témata, která grafickou zkratkou vyjadřují názor pivovaru na aktuální a ne zcela "normální" dění ve společnosti doma i ve světě. "Posláním billboardu Odposlech je - samozřejmě vedle propagace piva Bernard - upozornit na praxi ohrožující soukromí každého z nás. Policista s hrníčkem představuje podnět k zamyšlení nad rostoucí hrozbou nekontrolovatelných policejních odposlechů, nad možnou ztrátou osobní svobody. Snaží se humorným způsobem ukázat na vážný společenský problém," řekl Stanislav Bernard, spolumajitel pivovaru. 

Chtít jen peníze? To je velmi slabý cíl
9.12.2004    Mladá fronta DNES    str. 01    Zaměstnání
    (švih)        
MÍSTO NAHOŘE - Zpověď úspěšných lidí 

	Před čtyřmi lety obdržel tituly Pivovarská osobnost století a Brand manager ČR roku 2000. Opavský rodák Stanislav Bernard je od roku 1991 spolumajitelem Rodinného pivovaru Bernard v Humpolci. Začínal jako konstruktér elektrosvětelné techniky. Počátkem devadesátých let stál v čele referátu místního hospodářství a obchodu Okresního úřadu v Opavě. Zároveň byl ředitelem vydavatelství týdeníků Region, o několik let později spoluzakládal Rádio Vysočina. Je ženatý, má dvě děti. 

* Jaký okamžik nastartoval vaši kariéru? 

	Setkání s mým dnešním společníkem, tehdejším sládkem Josefem Vávrou a den vydražení zkrachovalého pivovaru v Humpolci za pětinásobnou účetní hodnotu. Za nejdůležitější okamžik považuji den, kdy jsme na zaplacení oněch 52 milionů získali dva dny před vypršením zákonné lhůty úvěr. Jaké největší chyby v práci jste se dopustil? Poněkud naivně jsem očekával vděčnost malých pivovarů za prosazení snížení spotřební daně do zákona. 

* Váš největší konflikt v zaměstnání? 

	Konflikty beru tak, že se vždycky musíme dohodnout. Většina z nich se dá řešit. Podmínkou je však otevřená komunikace, vnitřní uznání vlastních chyb a dodržování etických principů. 

* Kolik hodin denně pracujete? 

	Do práce většinou chodím na osm, z práce dle potřeby. Někdy ve čtyři odpoledne, v šest i později. Udělám si čas na sport, rodinu. Zahraju si fotbálek, tenis, lyžuji, jezdím na kole, zajdu si na pivo. 

* Co chcete dělat za pět let? 

	Kdyby otázka zněla, co budu dělat za pět měsíců, tak bych věděl. Je mnoho možností - uvažuji o knize, chci se pokusit o pomoc při vybudování sportovního areálu, cestovat, přednášet... 

* Jakou radu byste dal tomu, kdo právě začíná svou kariéru? 

	Aby si ujasnil, co chce konkrétně dělat a proč. Mimochodem - peníze jsou velmi slabý cíl. No, a taky aby šel svou vlastní cestou! 

Stanislav Bernard 

Dělá vláda dost  pro to, abychom vyčerpali peníze z EU?
20.9.2004    Profit    str. 03    Editorial
    AC        
Přestřelka 

NE

Stanislav Bernard spolumajitel soukromého pivovaru Bernard 

Určitě nedělá. Chybí tomu mnohem více propagace a jasné koncepce. Když už tady jednou je ta jedinečná možnost na peníze z EU dosáhnout, je potřeba toho v maximální možné míře využít. Především malé a střední firmy musí mít mnohem lepší přístup k informacím, jak uvedené prostředky získat. Zde vidím velký prostor pro poradenské firmy, které mají potřebné profesionální znalosti a zkušenosti s touto problematikou. 

ANO 

Jiří Paroubek (ČSSD) ministr pro místní rozvoj 

Maximální možné čerpání finančních prostředků vyčleněných pro ČR z fondů EU je bezesporu jednou z hlavních vládních priorit. Vláda toho dělá dost, ikdyž v očích žadatelů to bude asi vždy málo. Mnou řízené ministerstvo koordinuje pomoc z fondů EU ve všech regionech ČR s výjimkou Prahy, má úlohu Řídicího orgánu Společného regionálního operačního programu, což je největší dotační program pro rozvoj regionů. 

Jana Matějíčková majitelka autopůjčovny  

Netroufám si hodnotit, zda vláda využívá všech možností. Část energie a prostředků vložených do nic neříkajících kampaní však mohla raději věnovat praktickým radám drobným podnikatelům. Ti totiž nemají čas složitě zjišťovat, jak se k penězům z fondů EU dostat. Místo Velkého Standy, který "to myslí upřímně", bych radši viděla billboard: www.dotace.cz. Aby každý slušný podnikatel dostal včas informace, jaké má možnosti, protože ti ostatní už mají připravená konta na "eura".  

Bernard: Omezení prodeje alkoholu by ohrozilo pivovary
10.6.2003    Mladá fronta DNES    str. 03    Vysočina
    (čtk)        
Humpolec - Vládní návrh zákona, který chce omezit prodej alkoholu, ohrožuje malé a střední domácí pivovary a producenty vína. Tvrdí to Stanislav Bernard, spolumajitel humpoleckého Rodinného pivovaru Bernard. 
	Podle návrhu by se totiž od příštího roku směl prodávat alkohol včetně piva a vína pouze přes pult ve specializovaných odděleních obchodů. To by podle Bernarda vedlo ke zúžení sortimentu a následně k růstu cen. „Oddělení prodeje alkoholu povede k omezení prodejní plochy pro piva a vína a ke zvýšení nákladů na obsluhu, což se projeví v prodejních cenách,“ uvedl Bernard. 
	Sortiment nápojů by se podle něj zúžil na nejprodávanější značky s masivní reklamou ke škodě českých malých a středních pivovarů a producentů vína, se všemi negativními dopady na jejich hospodaření. „Vládní návrh zbytečně zdvojuje současný zákon, který již zakazuje prodej alkoholických nápojů osobám mladším osmnácti let,“ uzavřel Bernard. 
	Vládní návrh se nelíbí ani generálnímu řediteli Pivovaru a sodovkárny Jihlava Janu Kylbergerovi. „V České republice nejsou potíže s alkoholismem takového rázu, aby se muselo přistupovat k takovým drakonickým opatřením,“ řekl. Podle něj by případné schválení novely poznamenalo nejen všechny pivovary, ale i svobodné podnikání. „Znamenalo by to zánik malých prodejen na vesnicích,“ řekl Karel Valtr, místopředseda Obchodního a výrobního družstva Jednota Havlíčkův Brod, jež provozuje řadu obchodů právě v malých obcích. Družstvo již proti návrhu protestovalo i prostřednictvím Svazu českých a moravských spotřebních družstev. 
	Se zněním vládní novely o opatřeních k ochraně před škodami působenými tabákovými výrobky, alkoholem a návykovými látkami nesouhlasí ani poslanec Petr Zgarba (ČSSD). „Je to oficiální zrušení prodejen v obcích pod 500 obyvatel. Neznám obchodníka, který by při malém obratu mohl splnit, co chce návrh zákona,“ řekl. Prodej piva a cigaret podle něj nikde na světě nevyřešil obchodník, je to věc rodiny. 
	Zgarba bude usilovat o změnu návrhu v poslanecké sněmovně. V nejbližších dnech by měl novelu projednat příslušný parlamentní výbor. 

Bernard vstoupil do komunální politiky
18.11.2002    Vysočina    str. 03    Zprávy z kraje
    Roman Martínek        
Humpolec _ Stanislav Bernard spoluzakládal Rodinný pivovar Bernard, stál u zrodu regionálního rádia Vysočina a nyní byl zvolen do Zastupitelstva města Humpolec. V této souvislosti jsme se tohoto úspěšného podnikatele zeptali na několik otázek.   _ Co si slibujete od zvolení do zastupitelstva Humpolce? 
 Možnost být spolutvůrcem myšlenek pro rozvoj města a aktivněji se zapojit do zdejšího života. Dále lepší komunikaci mezi radnicí a pivovarem. Podílíme se ve městě na mnoha akcích, podporujeme sport, kulturu školství, sociální organizace. Spolupracujeme s mnoha partnery a jsme i pořadateli Pivních slavností, na kterých se partnersky podílí několik desítek humpoleckých firem. Vzniknou zde další příležitosti.   _ Jaký post budete v zastupitelstvu zastávat? 
 Jsem členem zastupitelstva a kandidoval jsem za Unii svobody jako nezávislý kandidát. Vzhledem k svému pracovnímu vytížení by ode mne nebylo seriózní usilovat o nějaký významnější post. I tak si myslím, že práce v zastupitelstvu bude dost.   _ Kandidoval jste poprvé? 
 Ano, kandidoval jsem poprvé a musím přiznat, že toto rozhodnutí nebylo jednoduché. Přesto, že se nám v Humpolci podařilo zachránit zkrachovalý pivovar a vytvořili jsme značku, která je známá po celé republice jako synonymum pro kvalitní pivo, ne všichni v Humpolci to tak vidí. Proto moje kandidatura byla jakási zkouška. Jsem rád, že jsem dostal důvěru tolika voličů.   _ Kandidovali mimo Vás ještě jiní podnikatelé? 
 Ano, ale nebylo jich příliš. Na jedné straně chápu, že každý soukromý podnikatel se musí starat především o svoji firmu, na druhou stranu je právě těchto lidí do vedení města nejvíce potřeba, aby zde zúročili své zkušenosti z podnikání.   _ Považujete se za Humpoleckého patriota? 
 Za patriota určitě ne, ale žiji zde již jedenáct roků a to se na vztahu k městu a jeho obyvatelům musí projevit.    

Chodící značka
11.11.2002    Týden    str. 66    Ekonomika
    Michal Uryč-Gazda        
Bez "uplácení" hospodských to dnes nejde 

Rozhovor 

Spoluzakládal známý pivovar, v Poslanecké sněmovně vydupal daňové zvýhodnění pro menší výrobce piva, stál u zrodu regionálního rádia Vysočina. Stanislav Bernard. 

* Na počátku jste byli tři společníci. Jak vás napadlo zvolit pro vaše pivo zrovna jméno Bernard? 

Především nešly převzít původní značky humpoleckého pivovaru Orlík, Zálesák, Humpolecké pivo... Nikdy jsem sice marketing nestudoval, ale to opravdu nešlo. Naší snahou bylo najít pouze jedinou značku. Po dlouhém dohadování mi jeden společník navrhl: "A co třeba Bernard?" Hned jsem to odmítl, ale nic lepšího jsme už nevymysleli. 

* Ti dva společníci se jmenovali jak? 

Tvůrce názvu značky, který už ale z firmy odešel, se jmenuje Rudolf Šmejkal. Druhým společníkem a zároveň vrchním sládkem je Josef Vávra. 

* Měli jste značku, kterou nikdo neznal... 

...a teď ji zná 84 procent lidí. Pivovar byl na počátku na pokraji krachu, neprodávalo se téměř nic. Objížděli jsme s pivem zákazníky. Ochutnali a řekli obvykle: "Dobré pivo, a odkud to je?" Když zjistili, že z Humpolce, poslali nás pryč. To byly dost šílené reakce. 

* Zní to jako bezvýchodná situace. 

Naší snahou bylo vymýšlet nové a neotřelejší formy prezentace značky. Byli jsme například jedněmi z prvních, kteří pověsili reklamu na dálniční mosty. Do tří týdnů se nám zdvojnásobil prodej. To bylo v únoru 1992. Intuitivně jsem cítil, že se vyplatí, obzvláště u spotřebního zboží, jakým pivo je, dávat peníze do budování značky. Naše světelné reklamy se objevily na hospodách také jako jedny z prvních. 

* Takže jste se postupně začali škrábat vzhůru? 

V našich privatizačních propočtech bylo počítáno s objemem okolo 60 tisíc hektolitrů. V bývalém státním podniku, jehož pivovar jsme koupili, vařili kolem 40 tisíc, ale v roce 1991 prodali jen 26 tisíc. No a m y jsme v prvním roce prodali 107 tisíc. Mimochodem pivovar nás stál pětinásobek účetní hodnoty, tedy kolem padesáti milionů korun. 

* Kolik jste dávali na reklamu a propagaci? 

Nejméně desetina našich nákladů, a to i v počátcích, šla na podporu značky. Rozjeli jsme i hudební rádio Vysočina, spoustu soutěží, které se daly zveřejnit na pivních etiketách. Lidé to vnímali velmi pozitivně. 

* Brzy byl založen svaz malých pivovarů... 

Ano, bylo to v roce 1993. Podmínky na trhu přituhovaly a chtěl jsem se od počátku pokusit vybojovat pro malé pivovary nižší spotřební daň. Bylo mi jasné, že je nutné se spojit. Podařilo se a nastaly dva roky plné jednání, která vrcholila úspěchem. 

* Tím jste se pasoval do role velmi schopného lobbisty... 

Je to pravda. Díky našim aktivitám ušetřily malé pivovary na spotřební dani už zhruba miliardu korun, a také proto většina z nich stále vaří pivo. 

* Bernard by přežil?

Doufám, že ano. Každopádně to mnozí vydýchali jen díky nižším daním. Loňským spojením s belgickým pivovarem Duvel Moortgat jsme jako jediní o daňové zvýhodnění přišli. 

* Proč jste potřebovali zahraniční kapitál? 

Z důvodu akcelerace vývoje. Podmínky na trhu jsou stále dost šílené. Uplácejí se hospodští, aby brali vaše pivo. Řetězce představují jeden velký rozjetý parní válec. Rvou se samy mezi sebou a tu zátěž se logicky snaží přenést na dodavatele. Je to likvidační systém, kde slabší nemohou přežít. Každopádně nás Duvel nekoupil. Podíly s Belgičany máme půl na půl. Já nemusím mít padesát procent, stačí mi dvacet pět prosperující firmy. 

* Na počátku podnikání jste vystačili s vlastní invencí. Pak už reklamní nápady nestačily. 

Samozřejmě. Začala tvrdá cenová válka. Malým pivovarům nezbývaly peníze na větší reklamu. Probudily se zároveň velké pivo vary. Začaly dávat peníze na masivní reklamu, investice do hospod. Je to jakýsi korupční boj. Vše se dá udělat samozřejmě na oficiální bázi: dám ti půl milionu na reklamu, vybavení a čepuj tady mé pivo. Tak se to dělá. 

* Vy to ale také děláte, nebo ne? 

Když jsem někdy na počátku minulého roku zjistil, kam šel náš prodej, tak nezbylo, než s tím také začít. Jinak bych stál hrdě na potápějící se lodi. Beru to jako realitu. 

* Zkoušeli jste si stěžovat na antimonopolním úřadě? Z Humpolce je do Brna blízko. 

Jistě. Před několika měsíci udělil naprosto směšné pokuty. Největší byla, pokud si dobře pamatuji, 450 tisíc korun. To není ani vybavení jedné hospody. Vždyť i my jako menší pivovar jsme dali do jedné restaurace sedm set tisíc korun. 

* Už vám někdo na ulici v Humpolci řekl, že vaříte špatné pivo?

Do očí mi to nikdo zatím neřekl. Jsem naopak hrdý, že jsem byl zvolen do místního zastupitelstva. 

***

Stanislav Bernard (47) 

Zakladatel a čtvrtinový majitel Rodinného pivovaru Bernard vzbuzuje již svou postavou respekt. Ačkoliv se nesnaží mluvit jako kniha, jeho slova jsou promyšlená. O činech to platí dvojnásob. Rodinný pivovar Bernard funguje v Humpolci již deset let. Vloni koupil polovinu akcií belgický výrobce piva Duvel Moortgat, pivovar tak přišel o nižší sazbu spotřební daně. Vybojoval ji pro malé a střední pivovary (s výstavem do 200 tisíc hektolitrů) právě Bernard. Stal se brand managerem roku 2000, nominován byl v kategorii David versus Goliáš, a to za úspěšné prosazení značky Bernard na českém trhu. Na počátku devadesátých let dělal předsedu okresní privatizační komise ve slezské Opavě.

Podnikatel nemusí být tvrdý, myslí si Stanislav Bernard
3.10.2002    Vysočina    str. 06    region
    BORIS DOČEKAL        
Boris Dočekal  
Patří k nejznámějším českým podnikatelům a není to tím, že by svým počínáním vzbuzoval spekulace či podezření. Zavedl na trh úplně novou značku piva. Povedl se mu i husarský kousek - prosadil zákon prospívající malým nezávislým pivovarům. I proto Stanislava Bernarda zvolili pivovarnickou osobností minulého století. Navíc vloni vybojoval v silné konkurenci titul Brand manažer 2000.    
_ Pustili jste se do velkých investic, co přinesou?  
Začali jsme stavbu nové stáčírny nerezových sudů včetně skladů i nových sociálek a jídelny pro zaměstnance. Do těchto vylepšení investujeme třicet milionů, ale naše investice půjdou i jinam. Chceme také vyladit kapacitu mezi jednotlivými výrobními celky a zvýšit výrobu řádově o desítky procent. Čeká nás pět etap rekonstrukce pivovaru a to už se náklady v průběhu tří let budou počítat ve stovkách milionů.    
_ Jak to dopadlo se specialitami, se kterými jste přišli před několika lety?   Opustili jsme je. Z jednoho prostého důvodu - aby speciální nápoj uspěl na trhu, potřebuje masivní reklamu v řádu desítek milionů korun. Je v tom samozřejmě vysoká míra rizika, do kterého jsme se nakonec rozhodli nejít. Nějaké novinky zase připravujeme, ale zatím o nich nemůžu mluvit. Bude to spíš o exkluzivnějším balení než o nových druzích nápojů.    
_ Za těmito plány jistě stojí kapitál od belgických partnerů, kteří zakoupili polovinu vašeho pivovaru?   Ne tak docela. Kapitál nám pomohl oddlužit firmu, ale jinak je to spíš o prodeji. Jedině rostoucí prodej, který relativně zlevňuje výrobní náklady, umožní rozvoj pivovaru. Navíc když se dobře prodává, může se i mírně zdražovat a tím zvyšovat ziskovost. Prodej už nějakou dobu roste, takže rozvoj by byl možný i bez našich partnerů.    
_ Je to tím, že jste se rozloučil s ideou nefinancovat restaurace, které točí pivo Bernard?   Investování hospod, jak to před lety začaly dělat velké pivovary, se mi příčilo, ale u nás to bohužel nejde jinak. Většina hostinských dá přednost pivu od výrobce, který mu poskytne finanční injekci. Když náš prodej začal klesat, protože jsme to z principu nedělali, pochopil jsem, že hlavou zeď neprorazíme.    
_ Jak se díváte na to, že jste kdysi pro malé pivovary vybojoval úlevu na spotřební dani, ale teď jste o ní se zahraničním partnerem a ztrátou oné nezávislosti přišel? Vašim konkurentům ale výhoda zůstala.   Ta úleva dělala ročně asi pět milionů korun, což mě samozřejmě mrzí. Ale určitě tehdejšího boje nelituji. Věděl jsem, proč to dělám, byl jsem stoprocentně přesvědčený, že je to správné. A tím, že já jsem o to přišel, si přece nebudu říkat, že jsem to neměl dělat. Navíc - upřímně řečeno - naší konkurencí nejsou malé pivovary, ale velká sedmička, jak se říká sedmi největším výrobcům. My jsme sice malí, ale naše značka míří na celostátní trh. Značku Bernard zná dneska v republice 84 procent lidí. Ale ještě k tomu boji - povedlo se mi něco, co se každému nepovede. Jako člověk, který stál mimo politiku, jsem prosadil změnu zákona i proti vůli tehdejší vlády.    
_ Nenapadlo vás po vzoru úspěšného podnikatele Václava Fischera vrhnout se do politiky?   Letos mi to bylo navrženo, jestli bych nechtěl kandidovat do senátu. Nakonec jsem to odmítl, i když kandidovat proti stávajícímu předsedovi odborů by mě asi dost bavilo. Člověk sice nikdy nemá říkat nikdy, ale zatím mě uspokojuje to, co dělám.    
_ Co vás v poslední době potěšilo?  
Určitě by se pár věcí našlo a celkově bych řekl, že už nejsem tak naštvaný jako dřív. Přece jenom to tady trochu lépe funguje a daří se nám jít dál, vyvíjet se. Naopak mě nepotěšila levicová vláda, protože bude utrácet, a samozřejmě povodně. Nás se sice přímo nedotkly, ale spousta lidí má a bude mít problémy.    
_ Někteří významní podnikatelé či finančníci se záměrně vyhýbají publicitě, takže veřejnost pomalu ani neví, jak vypadají, proč vy se nevyhýbáte?   Já se publicitě vyhýbat nemůžu. Vždyť celá ta hra o spotřební daň byla hlavně o publicitě, bez ní to prosadit nešlo. Teď už bych mohl za sebou zavřít dveře, ale s publicitou vlastně nemám problém. I mě někdy novináři vytočí, když jim řeknu - tohle nepište, to je takzvaně pod čarou, a pak to najdu v novinách. To je nekorektní, naštěstí se to nestalo tolikrát, abych si řekl - novináři, s vámi končím.    
_ Není to i tím, že vaše jméno vlastně propaguje humpolecké pivo?   Svázanost tu samozřejmě je a je to dobře. Pivo má vycházet z místa svého původu. Má to i své nevýhody, svůj rub mince - závist, na kterou tu a tam narážím. Možná jsme mohli zvolit jiný neutrálnější název pro naše pivo, protože by méně provokoval. Jsem s naší značkou ale spokojen a navíc situace se pomalu, ale jistě začíná lepšit.    
_ Ono to není jen o závisti, podnikatelé - i když už se to pomalu začíná zlepšovat - nemají zrovna dobrou pověst. Nemusel jste vy sám být někdy až příliš tvrdý, nebo dokonce bezohledný, abyste se v tvrdé konkurenci prosadili?   Myslím, že to není o tvrdosti. Myslím, že se mi daří, pokud prosazuju něco, v co sám věřím, o čem jsem přesvědčený, že to má smysl. A když děláte kvalitní výrobek, nemusíte být tvrdý a už vůbec ne bezohledný. Tím neříkám, že jsem někdy neměl chuť být k někomu tvrdý. Když někdo neplatí dluhy a nereaguje na výzvy, asi každého napadne - pošlu na něj někoho, kdo z něj peníze vymůže. Nikdy jsme to neudělali.    
_ Jakou roli hrála ve vašem podnikání touha vydělat peníze a vůbec - čím pro vás jsou?   Peníze samozřejmě chci, nějaké i pro sebe a pro svou rodinu, ale hlavně aby naše firma mohla růst. Spíš to beru tak, že peníze jsou měřítkem úspěchu firmy. Kdo dlouhodobě nevydělává, asi není moc úspěšný.    
_ Dovedete si vydělaných peněz užít?  
Užívám peníze stejně, jako jsem je užíval předtím. Mé zájmy se nezměnily. Jako dřív hraju rád fotbal, hokej a tenis, rád lyžuju. Rozhodně si nedopřávám nějaký zvláštní luxus. Neláká mě dát si večeři za deset tisíc, raději se najím se ženou doma nebo u své mámy. Jako kuchařka je skvělá. Na dovolenou jezdím hlavně do Chorvatska, nejdál jsem byl tuším ve Španělsku. Rád bych si užil i luxusnější exotiku, ale zatím nemám ani čas, ani tolik peněz.    
_ Hodně sportujete, takže už nevěnujete své firmě oněch proslulých šestnáct hodin?   Ne. Ono to ani nejde. V hektických začátcích podnikání jsem sport vypustil, ale brzy jsem zjistil, že mi chybí. Byl jsem duševně i fyzicky vyčerpaný. A tak jsem se ke sportu a třeba ke štípání březových špalků vrátil.    
Fotografie:  
Stanislav Bernard patří dlouhá léta mezi nejvýraznější postavy tuzemského pivovarnictví. FOTO ARCHIV   

Šéf pivovaru: Začali jsme také bojovat o hospody
2.8.2002    Hospodářské noviny    str. 22    domácí podniky
    (TOK)        
Rodinný pivovar Bernard začal letos napodobovat politiku největších tuzemských výrobců zlatavého moku a snaží se na trhu obvyklými způsoby získat hospodské na svoji stranu. Šéf a spolumajitel pivovaru Stanislav Bernard se včera k této strategii, která často využívá i nepříliš průhledných metod, přihlásil. "Museli jsme to začít dělat také, i když jsem to dříve kategoricky odmítal. Nemohu ale stát na můstku, a pozorovat, jak se loď potápí," řekl Bernard v narážce na loňské citelné zhoršení hospodaření svého podniku. Podle něj je Bernard velice silná značka, a i proto se firmě letos již podařilo na svou stranu "přetáhnout" 170 hospod. Bernard si včetně dalších zástupců malých pivovarů v minulosti často stěžoval na to, že největší tuzemské subjekty "uplácejí" hospodské, a to jak nadstandardními službami, tak v některých případech přímo finančně. "Majitelé restaurací se rozhodují pro spolupráci s Plzeňským Prazdrojem na základě kvality jeho značek. V našich smlouvách není žádné ustanovení zakazující spolupráci s jinými pivovary, výběr dodavatele záleží pouze na majiteli provozovny a na přání jeho pravidelných hostů," odmítl nařčení manažer pro vztahy s veřejností Prazdroje Michal Kačena. Jeho firmě ale v roce 1998 antimonopolní úřad udělil pro zmíněné praktiky pokutu 450 tisíc korun.   

Podporu Bernarda vedení humpolecké Jiskry nechce
5.6.2002    Mladá fronta DNES    str. 01    Vysočina
    Jiří Jíra        
Humpolec - Pivo se stalo příčinou posledních sporů kolem sponzorování tělovýchovy a sportu v Humpolci. Vedení tělovýchovné jednoty Jiskr a opakovaně odmítlo nabídku majitelů místního rodinného pivovaru Bernard a pro letošní rok dalo přednost konkurenčnímu havlíčkobrodskému měšťanskému pivovaru známému značkou Rebel. Podle některých lidí stojí za vším osobní antipatie dvou mužů. Otázkou je, zda by Bernard nebyl k humpoleckým sportovcům přece jen štědřejší. Stanislav Bernard a jeho lidé tvrdí, že tělovýchovní funkcionáři nechtějí dát příležitost k prezentaci místním firmám a podnikatelům a uzavírají si dveře k jejich podpoře. Podle předsedy Jiskry Jiřího Vališe prostě dostala přednost výhodnější nabídka. Někteří účastníci diskuse o sponzorování sportu v Humpolci pak připouštějí, že současné spory mohou přísun peněz do některých oddílů zastavit nebo zkomplikovat. „Raději bych viděl, kdyby přednost k prezentaci na sportovištích tělovýchovné jednoty Jiskra dostaly firmy z města. Nabízely dlouhodobější podporu,“ poznamenal Pavel Bílek, který se zúčastnil posledních jednání výboru tělovýchovné jednoty Jiskra za oddíl basketbalu. Před pár měsíci nabídli lidé z čela pivovaru Bernard lidem z vedení tělovýchovné jednoty, že budou Jiskru systematicky podporovat a že sdruží prostředky i od dalších humpoleckých firem a podnikatelů na dlouhodobější a koncepčnější sponzorování největší tělovýchovné jednoty ve městě. Podmínkou bylo, že se na sportovištích, zvláště na zimním stadionu a na koupališti, bude prodávat pivo Bernard. Nabídka skončila v koši. 
Pokračování na straně D2 

Pokračování ze strany D1 
„Rebel dal po všech stránkách jednoznačně výhodnější podmínky,“ zdůvodnil příklon ke konkurenční nabídce Jiří Vališ. „Nabídli jsme pro letošní rok 200 tisíc plus nějakou materiální podporu a byli jsme připraveni dále jednat, ta částka mohla být nakonec ještě vyšší. Členové výboru náš návrh podporovali, ale předseda tělovýchovné jednoty byl proti a naopak s naším návrhem seznámil vedení Rebelu, aby jeho lidé mohli přijít s návrhem konkurenčním,“ přiblížil odlišnou verzi výkladu sponzorských nabídek Zdeněk Mikulášek, mluvčí humpoleckého pivovaru. Sám Stanislav Bernard pak v dopise, který zhruba před dvěma týdny rozeslal podnikatelům a zastupitelům v Humpolci, označil Jiřího Vališe za člověka, který se při získávání sponzorů chová jako obchodní zástupce Rebelu a sportu ve městě vůbec neprospívá. To Vališ kategoricky odmítá. „Výbor mi naopak na pondělním jednání vyslovil podporu ve funkci předsedy a distancoval se od formy a obsahu dopisu pana Bernarda,“ řekl. Právě zmíněný dopis se podle něho stal překážkou, aby na posledním zasedání tělovýchovných funkcionářů dostali zástupci humpoleckého pivovaru prostor k prezentaci své nejnovější nabídky na spolupráci při podpoře sportu ve městě. Podle některých informovaných lidí pohybujících se v Humpolci kolem tělovýchovy jsou za současnými stanovisky obou znesvářených stran hlavně osobní antipatie mezi Vališem a Bernardem. Pavel Bílek, který jinak podpoře přímo od firem ve městě fandí, připouští, že Bernard při získávání pozic na zdejších sportovištích možná i trochu zaspal.

Stanislav Bernard
23.4.2002    Playboy    str. 102    Playboy 20?
    BORIS DOČEKAL        
Nejsem drsňák s ostrými lokty

Zvolili ho pivovarnickou osobností minulého století, přestože do světa českého národního nápoje vstoupil až v jeho posledním desetiletí koupí zchátralého pivovaru v Humpolci. S dvěma společníky začal Stanislav Bernard vyrábět pěnivý mok pojmenovaný podle jeho příjmení. Dnes ho točí v mnoha obyčejných hospodách i v luxusních restauracích daleko za hranicemi Vysočiny. Humpolecké pivo obstálo v tvrdé konkurenci s mnohem zavedenějšími značkami a Stanislav Bernard se pro média stal příkladem úspěšného českého podnikatele. Svého času vyvolal dost velký rozruch. Podařil se mu husarský kousek - proti vůli předních politiků prosadil jako tehdejší prezident Českého svazu malých nezávislých pivovarů pivu prospěšný zákon, zaručující malým výrobcům daňové úlevy. A vloni vybojoval prestižní titul Brand manažer roku 2000. 

1. PLAYBOY: Se svým společníkem Josefem Vávrou jste vloni prodali polovinu pivovaru Belgičanům. Co říkáte ironickým glosám typu - kterak nezávislý pivovarník Bernard o svoji nezávislost přišel? 

BERNARD: Jsme v Čechách, kde nikdo přesně neví, co je za tím, ale všichni jsou chytří. Já to cítím jinak - naši partneři sem nepřišli s cílem, že nám budou říkat, jak to máme dělat, mluvit do receptury. Belgická společnost Duvel Moorgat patří dvěma bratrům. Je to rodinný pivovar, větší než náš, ale ne veliký. Soustřeďuje se na speciální piva, je velmi dobře vedená, vysoce zisková. A jejich pivo je v zemi speciálních piv řekl bych nejspeciálnější. Na českém trhu se dělá ležácké pivo a předpokládáme, že v průběhu let, jak budou přicházet mladší a mladší ročníky, nastane postupný příklon ke speciálním pivům a my na to chceme být připraveni. 

2. PLAYBOY: Ale vy jste byli v posledních letech ziskoví i bez zahraničního kapitálu, nebo ne? 

BERNARD: Byli, ale vzhledem k obrovské konkurenci v Čechách je ziskovost oboru velice nízká, mnohem nižší než v Belgii. Strategického partnera jsme začali hledat v době, kdy se nám hodně dařilo, ale náš zisk nebyl takový, abychom si mohli dovolit větší investice a jít rychle dopředu. Čili paradoxně to vzdání se části podílu ve firmě nám uvolní ruce. Bernard a Vávra nemusejí mít každý polovinu firmy, stačí jim čtvrtina. 

3. PLAYBOY: Zahraniční partner malých a středních firem obvykle chce majoritu. Jak se podařilo, že se spokojil s polovinou, a kdo bude mít rozhodující slovo? 

BERNARD: Od začátku jsme dali najevo, že víc než polovinu firmy neprodáme. A partneři s tím souhlasili. Samozřejmě budou mít možnost podílet se na rozhodování při schůzkách představenstva. V případě naší nedohody by nastoupila arbitráž. Ale kdybychom se měli arbitrovat, bylo by to k ničemu. Není to ideální uspořádání, ale my jsme v poslední době s Josefem Vávrou byli taky padesát na padesát a dokázali jsme ve sporných otázkách najít společnou řeč. A totéž předpokládám u našich belgických partnerů. Sedí nám a zřejmě i my sedíme jim, jinak bychom tu dohodu nepodepsali. 

4. PLAYBOY: Vraťme se ještě k pivovarnické osobnosti minulého století, čím jste to ocenění získal?

BERNARD: Můžu jenom říct, jak to vnímám já. Už před lety jsem si uvědomil, že je zapotřebí vytvořit ekonomické podmínky k tomu, aby i malé pivovary měly šanci na existenci, po razantním nástupu zahraničního kapitálu nemohly malé pivovary přežít. Ortodoxní liberál by řekl - tak holt zbudou jen ty nejsilnější, jenže u českého piva by to byla škoda. Přišel jsem s myšlenkou daňové úlevy pro pivovary s výstavem do dvě stě tisíc hektolitrů, jak to už roky funguje například v Německu. Proto jsem v roce 1993 založil Český svaz malých nezávislých pivovarů a začal jednat. U Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže ani u oslovených ministrů jsme neuspěli, a tak jsme to zkusili lobbováním přes parlament. Zákon se nakonec podařilo prosadit a za pravdu nám dal i Ústavní soud. Svou roli při volbě jistě sehrálo i to, že jsme postavili na nohy mrtvý pivovar a vytvořili novou úspěšnou značku. 

5. PLAYBOY: Při lobbingu jste pronikl do zákulisí politiky, jaká podle vás je - špinavá? A nikdy vás nenapadá, že byste do ní vstoupil? 

BERNARD: Myslím, že je smíšená. Určitě jsou v politice i lidé, kteří nejsou špinaví, kteří šli do politiky s nějakým cílem a chtějí, aby to k něčemu vedlo. Ale na druhé straně jsou v ní i lidé, kteří do ní šli především proto, aby využili určitých momentů, kontaktů, které politika nabízí. 

6. PLAYBOY: Ale v jednom z vašich reklamních spotů byla věta - ostatní politici hrají špinavé hry. To je razantnější vyjádření, ne? 

BERNARD: Byli jsme razantnější, to je pravda, v reklamě to jinak nejde. Vstoupit do politiky mě napadlo už několikrát, ale spíš v minulých letech než teď. Po revoluci měl člověk víc ideálů, víc různých představ, co by se dalo udělat. Čím víc ale začíná vidět do, řekněme, stádního chování, které se samozřejmě projevuje v politických stranách, tím méně se mi chce do toho vstupovat. V poslední době mám stále větší chuť být sám sebou a neomezovat se příslušností k něčemu. A třeba komunální politika mě zajímá jen potud, pokud se nás dotýká. V té celostátní - v této chvíli čistě hypoteticky - by to musela být pozice, která by byla něčím zajímá. Asi by mě nebavilo být řadovým poslancem, někde sedět a hádat se o slovíčko v zákoně, i když vím, že může být strašně důležité. 

7. PLAYBOY: Které z vašich osobních vlastností byste v politice mohl uplatnit a které by byly spíš na závadu? 

BERNARD: Mám jakýsi selský rozum a schopnost vyjádřit se, pokud něčemu rozumím. A jestliže něčemu věřím, jsem schopný to i prosazovat a přesvědčit o tom lidi kolem sebe. Koneckonců jsem to už dokázal. Co by mi v politice překáželo, je právě moje neochota podřizovat se stádnímu chování, aparátu, všemu, co jde proti mé přirozenosti. Jsem svým založením především individualista. 

8. PLAYBOY: O tom svým způsobem svědčí i název humpoleckého piva, byl to dobrý nápad, zvolit vaše příjmení? 

BERNARD: Z určitého nadhledu ano. Dáváme tím najevo, že se k našemu pivu hlásíme, že se za něj nestydíme. Navíc se tohle jméno nemusí překládat, z hlediska marketingu zní jako značka piva přiměřeně. Když to ale vezmu z pohledu "místního", tak to kvůli lidské závisti zrovna ideální tah nebyl. Neutrálnější název by asi méně provokoval. Někteří lidé zapomněli, že jsme ruinu v účetní hodnotě necelých deseti milionů koupili za pětinásobek. Přesto se nám podařilo totální startovní handicap překonat. Ostatně pivovar mohl vydražit kdokoliv z nich. To je nevýhoda malého města - člověk se občas setkává se závistí. 

9. PLAYBOY: A je tu ještě jedna spojitost - nemáte strach z krachu? Byl by mnohem víc spojený s vašim jménem, než když zkrachuje společnost s r.o., u níž jen málokdo zná majitele. 

BERNARD: Tu otázku chápu, ale u mě je to trošku jinak. Máte pravdu, že každý podnikatel může zkrachovat, a tudíž pokud je schovaný za nějakou firmou, asi by měl teoreticky menší problémy při zániku své společnosti než já. Nicméně u mě to funguje tak, že mi stačí, abychom měli jen přechodně horší výsledky, a už jsem podrážděný, naštvaný. Ani nemusím myslet na krach. A moje vazba na firmu by byla úplně stejná, i kdyby se jmenovala jinak. Ale kdybychom, přestože to děláme naplno a poctivě, měli zkrachovat, myslím, že by mi to jméno nebylo na překážku v mém dalším působení. Kdo oboru rozumí, ví, co jsme dokázali. A že případný krach by nebyl zaviněn našimi chybami, ale doslova vražednými podmínkami, které v českém pivovarnictví jsou. 

10. PLAYBOY: Nemusel jste být hodně tvrdý, někdy třeba až bezohledný, abyste se prosadili? 

BERNARD: To není o tvrdosti, a o bezohlednosti už vůbec ne. Myslím, že mně se daří, když prosazuju něco, čemu opravdu věřím. V tom jsem silný a sám se někdy divím, co všechno jsem schopen dokázat. Když člověk něčemu věří, jen máloco ho může zastavit. A k prosazení se kvalitou nepotřebujete tvrdost. Úspěšný podnikatel nemusí být drsňák s ostrými lokty. Nevybavuju si situaci, že bych udělal něco takzvaně za rohem. Ale nemohlo mě to nenapadnout v případě dlužníků, kteří nereagují na výzvy k zaplacení a v podstatě na nás kašlou. Člověk ví, že soudní systém nefunguje, a tudíž ho nemůže nenapadnout - pošlu na něj někoho, kdo si s ním poradí. Ale nikdy jsme to neudělali. Chceme žít v civilizované společnosti a v ní by se měly používat jenom civilizované metody. Takže podáváme žaloby a čekáme. Snad s tím trochu víc pohnou soukromí exekutoři. 

11. PLAYBOY: Jakou roli v tom hrála touha vydělat peníze - a čím pro vás jsou? 

BERNARD: Peníze samozřejmě chci, chci jich mít co nejvíc, ale ne osobně pro sebe, i když nějaké taky potřebuju. Hlavní je, aby firma mohla růst, protože jedině tak mě to může bavit. Peníze jsou pro mě prostředkem, abych mohl něco dělat, něco vymýšlet. Jsou strašně důležité tím, že ve společnosti, v níž žijeme, vyjadřují úspěšnost firmy. Pokud jsou, znamená to, že firma funguje dobře. Takže kdybych peníze neměl, jsem neúspěšný. Ale když je mám, neznamená to, že jsem happy. Jsem šťastný a spokojený, pokud cokoliv, co se mě týká, k něčemu směřuje a lepší se to. Ale jsou samozřejmě oblasti, v nichž peníze až tak důležité nejsou. 

12. PLAYBOY: Zmínil jste závist. Nebylo by lepší bydlet v anonymním velkoměstě, než v malém městě, kde naprostou většinu lidí převyšujete svým majetkem? 

BERNARD: Okamžiky, kdy si říkám, že by to bylo lepší, přicházejí. Ale zdaleka tu nejsem nejbohatší člověk, navíc máme úvěry, což lidé nevidí. Vidí jen pěkné auto. Ale na druhé straně jsem si v Humpolci - i když jsem přišel až ze Slezska - našel řadu velice dobrých přátel, je tu krásná příroda, nádherné okolí. 

13. PLAYBOY: Dovedete si užívat vydělaných peněz?

BERNARD: Užívám peníze stejně, jako jsem je užíval předtím. Mé záliby a koníčky se nezměnily. Stejně jako dřív lyžuju, hraju tenis, fotbal, hokej. Jeden rozdíl tu ovšem je - jsem o deset let starší, a tudíž pomalejší. A ještě jedna věc - po letech bydlení ve služebním bytě přímo v pivovaru jsem si konečně postavil rodinný dům. Měl jsem přesnou představu, k čemu by měl sloužit. Šlo mi o propojení obytné části se zahradou, možnost jíst někde na terase, chtěl jsem mít saunu i prostor ke cvičení. Co do funkce jsem s barákem spokojen, jenom provedení není vždycky takové, jak jsem si představoval. O tom, že by dům měl reprezentovat majitele úspěšné firmy, jsem vůbec neuvažoval. Chlubit se, to není můj styl. V domě nemám nic, co by mohlo zajímat zloděje. Šlo mi o účelnost. Luxusem se může jevit bazén uvnitř domu, ale bydlím na Vysočině a venkovního bazénu bych si moc neužil. 

14. PLAYBOY: A užívat si jiných věcí pro vás nemá půvab?

BERNARD: Neříkám, že to nemá půvab, ale luxus si nedopřávám, protože mně nepřipadá důležitý. Nevidím nic lákavého na tom, že dám za večeři deset nebo sto tisíc. Říkám upřímně, že nejlépe se najím se ženou doma, nebo u mámy. Je skvělá kuchařka a nosí v hlavě špičkové recepty. Koneckonců většinou se musím stravovat v restauracích. Za těch devět roků jsem byl nejdál, tuším, ve Španělsku, jednou v Řecku a čtyřikrát na jednom místě v Chorvatsku. Určitě bych si rád prožil i luxusní exotiku, ale pořád ještě není čas a nejsou ani peníze. Taková cesta ve dvou by mě stála sto padesát, možná dvě stě tisíc, a to je moře peněz i ve fungující firmě.

15. PLAYBOY: Není svým způsobem luxus najít si při podnikání čas i pro sebe? 

BERNARD: Snažím se nedělat jen to jedno, to nejde. Člověk se musí nějak odreagovat. Skoro celý první rok jsem vypustil sport, ale zjistil jsem, že mi chybí. Že člověk nemůže dlouhodobě pracovat těch pověstných šestnáct hodin denně. Byl jsem fyzicky i duševně vyčerpaný. Když jsem se ke sportu zase vrátil, cítil jsem se nesrovnatelně líp. Momentálně se nejlépe odreaguju při štípání březových špalků. 

16. PLAYBOY: A co ženy? Zajímají se o úspěšného čtyřicátníka? 

BERNARD: Nestěžuju si. Nejsem typ hezouna, na kterého by ženské letěly po prvním pohledu. Ale mé zkušenosti jsou takové, že pokud mám možnost poznat se se ženami, tak zájem, řekl bych, docela stoupá. Ale jsem ženatý. Svou ženu mám rád, je pro mě skutečným životním partnerem. Takže zájem ostatních žen je velmi příjemný, je to něco, co patří k životu, co je jeho kořením, ale jsou určité meze, které nepřekračuju. Člověk by neměl partnerovi ubližovat. Například vydržovat si bokem nějakou mladou holku by mě nenapadlo a ani by mě to neuspokojovalo. 

17. PLAYBOY: Jak prožíváte skutečnost, že podnikatel má v téhle zemi pořád ještě punc neseriózního člověka, nebo dokonce podvodníka? 

BERNARD: Na to ať odpoví politici, kteří to způsobili. Oni umožnili podnikavcům krást ve velkém, tunelovat podniky, banky, podvádět. Lidé, kteří to dělají, jsou ti samí, kteří tady kradli po čtyřicet let socialismu, a protože tu není právní prostředí, kradou dál. Tohle by lidem měli vysvětlit političtí představitelé, mě to jen může mrzet. Nebudu křičet do světa, že znám spoustu podnikatelů, kteří nejsou podvodníci. A že ani já nejsem podvodník, že například splácím úvěry a umím držet slovo. 

18. PLAYBOY: Jak s odstupem vnímáte revoluci z roku 1989 a všechny změny, které přinesla? 

BERNARD: Zásadní změnou je pro mě svoboda. To dneska už většina lidí nevnímá, považují ji za samozřejmost a mnohem víc vnímají ten bordel a spoustu věcí, které jsou spojeny s mladou demokracií. I já si to někdy přestávám připomínat, svoboda už není tak vzácná. Ale zkuste se vrátit o deset roků zpátky, kdy neexistovala svoboda slova, podnikání, kdy člověk nemohl jet tam, kam chtěl. Ale na druhé straně - k čemu je svoboda slova, když se veřejně upozorňuje na negativní věci, jsou jich plné noviny, a nic se neděje. V právním vakuu má svoboda trochu hořkou příchuť, přestává stačit a normální lidé - a já se považuju za normálního člověka - jsou zcela oprávněně naštvaní. 

19. PLAYBOY: Jaký to byl pocit, vybojovat "titul" Brand manager roku 2000? 

BERNARD: To je soutěž lidí, kteří dosáhli velkých úspěchů při tvorbě značky. Mezinárodní návrhová komise vytipovala deset manažerů a posléze pět finalistů. Každý z nich měl osm minut na to, aby prezentoval, jak postupoval při tvorbě své značky. A to před publikem, které tvořilo asi sto padesát marketingových odborníků. Ti rozhodli tajným hlasováním. V té pětici - například mezi marketingovými řediteli společností Škoda Auto či Radiomobil, kteří prezentovali Fabii a Paegas jsem byl David mezi Goliáši. Dostal jsem skoro polovinu všech hlasů. Ta soutěž mě nadchla. Byla totálně objektivní, výsledek nešel koupit, protože nikdo nevěděl, kdo všechno bude v publiku. 

20. PLAYBOY: Prodal jste čtvrtinu pivovaru Bernard. Co by se muselo stát, abyste prodal i tu druhou a šel dělat něco jiného, nebo si jenom užíval? 

BERNARD: Asi by mě to muselo přestat bavit. Za těch devět let jsem se naučil spoustu věcí z marketingu, mám zkušenosti se snižováním nákladů, takže dnes jsem schopen efektivně řídit firmu, i kdyby mi nepatřila. Ale nevím, jestli by mě to bavilo. Možná bych zůstal na volné noze jako poradce, ale určitě bych si jenom neužíval. Stejné si však nemyslím, že bych z pivovaru odešel, byl bych rád, kdyby tu jednou pokračoval i můj syn. A pokud firma bude šlapat a budou peníze, rozhodně bych neodjel odpočívat do domku někde u moře. Bavilo by mě vybudovat třeba sportovní klub. Nedovedu si představit, že bych nic nedělal. 
FOTOGRAFIE VÁCLAV HOLIČ

Lobbing - živnost, bez které se neobejdete
18.2.2002    Lobby    str. 10    Lobbing
    Adam Lešika        
Nevyhovuje vaší firmě nějaký zákon? Chcete vyhrát miliardový tendr na státní zakázku? Žádný problém stačí sáhnout hlouběji do kapsy a oslovit ty správné lidi. Vlivné lobbisty. 
 
Samotný lobbing alespoň ve svém původním anglosaském pojetí je velmi prestižní a úctyhodná profese. V USA se mu veřejně věnují známí politici, být lobbistou je pro mnohé vrcholem kariéry. Lobbováním se tu rozumí přesvědčování vlivných lidí o správnosti klientova názoru na ten či onen zákon. Přesvědčování nesmí překročit přijatelný etický rámec. Vyloučena je korupce a vydírání, přestože ani to někdy nechybí. 
 
Pád monopolu na objednávku 

V Čechách otevřený veřejně viditelný lobbing nabízí jen několik málo společností. K nejznámějším patří například tuzemská CEC Government Relation či britská GJW. "Fungujeme zde od roku 1992 a náš vůbec první klient byla tabáková společnost J. R. Reynolds. Ta chtěla urychlit pád monopolu na výrobu cigaret v zemi, který měl majitel Tabáku, firma Philip Morris. Byla to obrovská bitva a nakonec se to podařilo," uvedl loni v rozhovoru pro MFDnes ředitel CEC James de Candole. Jeho společnost má kanceláře v dalších pěti zemích a celkem zhruba 60 až 70 klientů. "V Česku nyní například pracujeme pro Aero Vodochody, které chce podporu prodeje svých letadel L-159 ve střední Evropě," řekl dále de Candole. Společnost prý nemá žádné vazby na politiky a také je zásadně nezaměstnává. "Určitě nedosahujeme úspěchu tím, že bychom měli nějaké speciální vazby. Já nemohu zvednout telefon a zavolat premiérovi. My pracujeme systematicky, předkládáme argumenty, přesvědčujeme," tvrdí de Candole. Společnost podle něho uzavírá se svými klienty běžné smlouvy. Dohodne si práci, která je ve většině případů odměňována pevně stanovenými měsíčními poplatky. "Firma našeho typu má roční tržby kolem dvaceti milionů korun," uvedl de Candole. Mimo tyto společnost se lobbingem živí i jednotliví profesionálové. K nejznámějším patří Martin Ulčák, který se podle svých slov zabývá energetikou, a ovšem Martin Nezval. Ten mimo jiné pracoval na udržení faktického monopolu společnosti Sazka na loterijním trhu. 
 
Pivo i těžký průmysl 

Lobbingem se zabývají samozřejmě i profesní svazy a sdružení a patří to dokonce k jejich hlavnímu poslání. Boj o daňové výjimky pro malé pivovary, který svedl Stanislav Bernard, vešel do dějin pivovarnictví. Zachránil před úpadkem desítky pivovarů a samotnému Bernardovy vynesl od Svazu přátel piva titul Pivovarnická osobnost století. Také Svaz průmyslu a dopravy označuje jeho prezident Stanislav Kázecký za lobbistickou organizaci, ovšem jen v pozitivním slova smyslu. "Celá řada věcí, především v oblasti připomínkového řízení, se nám podařila," uvedl před časem šéf svazu. "Hanlivě to zní jenom v Česku. Ve světě je to naprosto běžná záležitost a český národ si na to bude muset zvyknout. Třeba jenom v Bruselu se pohybují stovky, ne-li tisíce lobbistů. Všechny organizace, a Svaz průmyslu a dopravy mezi ně patří, v Bruselu zřídily kancelář samozřejmě kvůli přenosu informací, ale troufám si tvrdit, že z větší části právě kvůli lobbování. A pokud to české firmy nebudou dělat, doplatí na to," říká Stanislav Kázecký. Stejně vnímají profesní zástupci i lobbování doma. Podle nich je nutné ovlivňovat tvorbu a novelizaci zákonů ve prospěch podnikatelské sféry, protože kdyby byly jen věcí politiků, tak by nebyly dobré. 
 
Odvrácená tvář lobby 

Odvrácenou kapitolou českého lobbingu je korupce, která je podle mínění mezinárodních institucí v ČR všudypřítomná. Obcházení zákona o veřejných zakázkách se stalo v posledních letech pravidlem. Pro politiky a úředníky je ovšem těžké odolat. Podle zdrojů z okruhů lidí angažovaných loni v tendru na stíhačky pro českou armádu byla cílová prémie pro vítězné lobbisty od 100 miliónu do jedné miliardy korun podle firmy kterou zastupovali. Z poslední doby je známý skandál kolem americké firmy Enron. Prostřednictvím počítačového sytému předpovídali její analytici i ty nejmenší dopady možných změn federálních nařízení na svůj vývoj. Sledovali a ukládali do počítače každou podrobnost navrhovaných změn, což umožňovalo ekonomům Enronu propočítat, kolik by je případná změna právní normy mohla stát. Jestliže byl případný zisk dostatečně zajímavý, investovala firma ihned do příslušných zkorumpovaných politiků a úředníků ve státních firmách, státní správě a v Kongresu. 

* * *

Čistým lobbingem se všemi jeho atributy, jak je to obvyklé např. v USA nebo v Bruselu, se u nás zabývá jen velmi málo firem. Daly by se spočítat na prstech jedné ruky patří mezi ne CEC Government Relations, GJW Government Relations a Knight & Svoboda.. Vedle těchto firem  u nás funguje řada profesionálních specialistů  z řad soukromých konzultačních firem. Patří mezi ně Jan Chudomel z agentury Christian V. I. P., Martin Nezval, který pracoval pro Sazku, nebo Peter Kovarčík z agentury Teleaxis. Vladimír Johanes, jednatel reklamní agentury Grey Praha, je rovněž označován za lobbistu. Další skupinu tvoří zaměstnanci a konzultanti advokátních kanceláří. Jedním z těch, kteří lobbing netají, je i Jan Dobrovský, nezávislý konzultant, bývalý spolupracovník a současný partner v obchodních aktivitách Karla Schwarzenberga.
magazín Marketing a média

* * *

Lobbing je jedním ze standardních nástrojů celého spektra public relations. U nás má ale stále příchuť něčeho nekalého. Český lobbing působí poněkud rozpačitě, protože mnoha lidem stále není jasné, co lobbing vlastně je. Někdo si pod ním představuje korumpování politiků nebo státních zaměstnanců, jiný schopnost přesvědčovat kvalitnějšími argumenty.

* * *

"Sedí v Pražské Sněmovní, jsou uzavření ve svých kancelářích po celé Praze a rozhodují o Vašem osudu. Politici a úředníci průběžně vytvářejí a přetváří zákony, vyhlášky a předpisy, které určují podmínky k podnikání na mnoho let dopředu. Jednotlivé firmy nemají kapacity tuto situaci soustavně monitorovat, nemluvě o prostředcích k účinnému prosazení svých zájmů. Poradenství v oblasti Public affairs a lobbyingu Vánm umožní aktivní podíl na věcech veřejných určujících Vaši budoucnost."
Z internetové nabídky agentury nabízející lobbing 

Koho budete volit a proč?
13.2.2002    Mladá fronta DNES    str. 02    z domova
    (doc)        
Do voleb zbývá 121 dní

Stanislav Bernard, spolumajitel a předseda představenstva pivovaru Bernard

Nedávno jsem u vás četl jeden zajímavý názor o volbě menšího zla. Já to vnímám velmi podobně. Budu volit někoho z pravice. Ale koho, to ještě nevím.

Dagmar Burešová, bývalá předsedkyně ČNR a úřadující předsedkyně správní rady Fondu budoucnosti

To je tajné. Já zatím nevím. Počkám, jak se strany předvedou ještě teď, v předvolebním období. Podle činů.

Bernard: Díky mně pivovary zatím ušetřily miliardu
15.1.2002    Hospodářské noviny    str. 21    domácí podniky
    (TOK)        
Velký bojovník za práva malých pivovarů Stanislav Bernard se nedomnívá, že by srpnové spojení jeho firmy s belgickým Duvel Moortgat mělo u ostatních podobných výrobců vzbuzovat averzi. »Pro malé pivovary jsem udělat mnoho a i díky mně mají šanci existovat,« říká šéf humpoleckého pivovaru. 

Jak po zhruba půl roce hodnotíte vstup Belgičanů do humpoleckého pivovaru? 

Spolupráce s belgickým partnerem je na velice dobré úrovni. Pravidelně se každý měsíc v Humpolci setkává představenstvo akciové společnosti a vedle obchodních plánů se připravují i plány pro rekonstrukci výrobní části pivovaru. Pokud vás zajímá, zdali se připravuje i export Bernarda do zahraničí či import piva Duvel do České republiky, tak i o tom jsme samozřejmě také jednali. Ale všechno chce svůj čas... 

Co konkrétně přinesli a co se od nich očekává letos? 

Konkrétně přinesli především dostatečné množství finančních prostředků, což nám především dává klid pro rozvoj společnosti. Nezanedbatelný je i jejich pohled takzvaně zvenku. Mají své zkušenosti, které je potřeba ovšem upravit pro český trh. Důležité je, že máme na rozvoj společnosti blízký názor a spolupráce s belgickými partnery nám ho umožňuje. 

Jste znám jako bojovník za práva malých pivovarů. Vstupem Belgičanů ale Bernard členství ve svazu ztratil. Nesetkal se proto s určitou averzí ze strany některých malých pivovarů? 

V roce 1993 jsem v Humpolci založil Český svaz malých nezávislých pivovarů. V roce 1995 po dvou letech a neuvěřitelném množství jednání na všech úrovních se mi podařilo přesvědčit řadu poslanců a prosadit v Parlamentu České republiky do. zákona o spotřební dani daňovou úlev ze spotřební daně pro malé nezávislé pivovary. Do dnešního dne tato úleva pivovarům přinesla téměř jednu miliardu korun. Díky ní řada těchto pivovarů dodnes nezkrachovala a existuje přes vražedné podmínky na trhu. Paradoxně náš pivovar právě vstupem belgického partnera o tuto daňovou úlev přišel. Myslíte, že při těchto faktech by někdo z malých pivovarů měl jakékoliv právo na averzi? Pro malé pivovary jsem odvedl kus dobré práce a jsem pyšný na to, že díky mně mají šanci existovat. 

Bernard plánuje reklamní kampaň za 12,5 milionu
18.10.2001    Brněnský a jihomoravský deník - Rovnost    str. 10    Hospodářství
    (čtk)        
Humpolec - Okolo 12,5 milionu korun vloží tento podzim do televizní reklamní kampaně Rodinný pivovar Bernard, a. s. Kampaň bude zahájena 26. října, tedy v den, kdy pivovar před deseti lety vydražili od státu tři společníci. Televizní reklama pivovaru naposledy běžela před pěti lety. "Myslím si, že každý naši značku zná, ale chceme ji lépe umístit směrem k našim cílovým zákazníkům," řekl včera předseda představenstva pivovaru Stanislav Bernard. Cílovou skupinou by měli být hlavně mladí, aktivně žijící lidé. Bernard připustil, že letošní rok pro pivovar nebude nejlepší. Očekává výstav okolo 95 000 hektolitrů proti loňským 106 600 hl. Cílem pivovaru pro příští rok je však meziroční zvýšení prodeje o 10 až 15 procent.

Pivovarnictví: Bernard se spojil s ďáblem
16.8.2001    Ekonom    str. 33    Podnikání a trhy - spektrum
    Připravili: dal, de gru,ros, EK        
Rodinný pivovar Bernard se spojil s belgickým pivovarem Duvel (ďábel) Moortgat. Oba akcionáři si po kapitálovém navýšení rozdělili vliv ve společnosti rovným dílem. Jak se projeví dohoda o strategickém partnerství na vedení společnosti Bernard, přiblížil manažer pivovaru Stanislav Bernard: "Kromě spojení s námi nemá zahraniční partner v pivovaru žádné další aktivity. Přizvali jsme je do vedení, ale denní výkonný management zůstane na nás." Hlavním cílem Bernardu je upevnit pozici na českém trhu a následně se tak více věnovat působení v zahraničí. Dosud export tvořil jen asi setinu produkce. Předpokládá se, že se nabídka českého trhu v blízké době rozroste o pivo Duvel, stejně jako by se v Belgii mělo začít objevovat pivo značky Bernard. Úmyslem obou stran je zaplnit mezeru v nabídce na evropském trhu speciálními pivy. Navýšení kapitálu by se však v první řadě mělo promítnout na růstu kvality výrobků. Pivovar počítá s investicemi do moderních technologií, například do linky sloužící ke stáčení piva do nerezových sudů. Inovace však začnou probíhat již dříve. V listopadu tohoto roku by mělo dojít k výraznému pokroku ve výrobě. Zatímco doposud pivovar nakupoval kvasné kultury od jiných pivovarů, nyní bude mít své vlastní. V minulých letech prosadil Stanislav Bernard diferenciovanou spotřební daň pro malé nezávislé pivovary. Právě o tuto výhodu pivovar sloučením přišel. Dojde tak ke dvacetiprocentnímu zvýšení DPH, což v případě Bernardu znamená navýšení nákladů na výrobu o jeden a půl milionu korun ročně. Pivovar by rád vyvážil ztráty z navýšeného DPH zvýšením ceny piva, ale k tomuto opatření nepřistoupí. Bude se i nadále řídit vývojem cen na českém trhu. Neplánuje ani změny v názvu či v designu etiket. Belgický pivovar Duvel Moortgat byl založen roku 1871 Janem-Leonardem Moortgatem. V současné době patří mezi pět největších skupin pivovarů v Belgii, zaměstnává 187 pracovníků, roční obrat převyšuje 48,7 milionu eur, z čehož 75 procent realizuje samotná značka Duvel.

Ztrátou nezávislosti jsem zradil jen sám sebe, říká Stanislav Bernard
8.8.2001    Hospodářské noviny    str. 02    podniky a trhy
    Tomáš Kňourek        
Humpolecký pivovar Bernard před několika dny spojil své síly s belgickou Duvel Moortgat. I když tímto krokem ztratil možnost být i nadále plným členem Českého svazu malých nezávislých pivovarů, spolumajitel humpolecké firmy Stanislav Bernard bude podle jeho slov za úspěšný rozvoj regionálního pivovarnictví nadále bojovat.

Znamená to, že důvodem přizvání belgického partnera do vaší společnosti je nutná potřeba kapitálu pivovaru Bernard?

Dá se říci, že kapitál chybí skoro vždy. Samozřejmě záleží na tom, co všechno chcete v budoucnosti dělat. Bernard je už na trhu deset let a neznám situaci, kdy bych nevěděl, co s penězi. Vždy jsme měli dostatek investičních příležitostí a spíše nás limitovaly naše finanční možnosti. Spojení s Belgičany je samozřejmě motivováno navýšením kapitálu, abychom mohli investice dělat podle toho, co je v daném čase výhodné. Nemusíme tak čekat na situaci, až na to budeme mít, což velice zvýhodňovalo konkurenci.

Použijete tedy získané prostředky pouze na investice nebo i například do reklamy?

Budeme investovat do všeho, do čeho je potřeba. Máme rozběhnuté dvě investice do technologií, a to do vlastní propagační stanice kvasnic a odplynění vody. Ty činí asi deset miliónů korun. Chceme automatizovat plynovou kotelnu či postavit novou stáčecí linku na plnění nerezových sudů. Je jasné, že i v oblasti reklamy připravujeme kampaň, která by již v letošním podzimu měla značku Bernard opět posunout kousek dál. Jde o to, aby vývoj mohl být v rozumné míře akcelerován, ale získané prostředky stejně nestačí na vše, co bychom chtěli učinit.

Jednali jste o vstupu do firmy třeba s bankami?

Měli jsme zájem najít dlouhodobého, spolehlivého, strategického partnera a vhodný pro tento záměr se nám jevil zase jenom pivovar, a to rodinného charakteru.

Je vaše cesta šancí i pro ostatní malé pivovary? Nejednají již některé z nich s potenciálními investory?

Je to záležitost té či oné firmy. Jsem přesvědčen, že pokud by byl strategický partner tím, který vyhovuje strategii malého pivovaru, tak to cesta je.

Nebude spojení pivovaru Bernard s Belgičany považováno ze strany ostatních malých pivovarů za vaší zradu?

Čím?

Tím, že jste se vzdal nezávislosti...

Tímto krokem jsem mohl zradit pouze sám sebe, protože já přicházím o zvýhodněnou sazbu spotřební daně, kterou jsem sám vybojoval, a všechny ostatní malé pivovary ji i nadále budou pobírat. V tomto ohledu mám tedy naprosto čisté svědomí. Moje přesvědčení, že malé pivovary na český trh patří, se nikterak nemění. Pokud to bude možné, tak vždy hodlám bojovat za současnou standardní zákonnou úpravu nižší spotřební daně, aby i v budoucnosti zůstala zachována.

Bernard přišel o úlevy na daních
8.8.2001    Mladá fronta DNES    str. 02    Ekonomika
    (MP)        
Praha - Humpolecký pivovar Bernard přišel jako první z tuzemských malých výrobců piva o daňové úlevy, které před šesti lety jeho majitel Stanislav Bernard prosadil díky lobbování v parlamentu. Důvodem je, že do pivovaru kapitálově vstoupil belgický producent speciálních piv Duvel Moortgat a úlevy ze spotřební daně se podle zákona vztahují pouze na výrobce s tuzemskými majiteli. "Již od srpna platíme plnou sazbu spotřební daně," oznámil Stanislav Bernard. Různě velké úlevy na spotřebních daních mají v tuzemsku pivovary, které vyrobí ročně méně než dvě stě tisíc hektolitrů piva. Bernard, který loni vyrobil 106 tisíc hektolitrů, měl daň sníženou o dvacet procent. "Nyní budeme muset ročně na daních odvést státu zhruba o pět milionů korun více," sdělil Bernard. Ten až dosud vlastnil polovinu pivovaru, zbylých padesát procent akcií bylo v držení Josefa Vávry. Spolumajitelé nyní vytvořili nový společný podnik s belgickým pivovarem, který přinesl finanční injekci ve výši 110 milionů korun, a získal tak polovinu humpoleckého výrobce. Bernard s Vávrou mají po čtvrtině akcií. Pivovar Bernard měl až dosud základní kapitál 260 milionů korun a navýšením kapitálu o 110 milionů by Belgičané polovičního podílu nedosáhli. Stanislav Bernard však nechtěl přesnou formu transakce zveřejnit a sdělil pouze, že jde o vytvoření společného podniku. Peníze získané od Belgičanů chce Bernard, který patří k nejdražším pivům na trhu, investovat do výrobních technologií a podpory prodeje svých tradičních nepasterovaných piv. Duvel Moortgat je tradiční belgický výrobce speciálních vícealkoholických piv. Ročně vyrábí kolem 300 tisíc hektolitrů piva a ovocných šťáv. Vlastní rovněž malý pivovar v USA. Bernard je jeho první evropskou akvizicí.

Majitel pivovaru je skvělý lobbista
3.8.2001    Hospodářské noviny    str. 01    podniky a trhy
    (tom)        
Humpolecké pivo se v minulosti netěšilo dobré pověsti. Poté, co pivovar zprivatizoval Stanislav Bernard a jeho kolegové, si zlatavý mok z Vysočiny našel více zákazníků, a to nejen "v okolí komína". Stanislav Bernard, který dal pivovaru jméno, není podle expertů jen dobrým obchodníkem, ale především skvělým lobbistou. Byl to právě on, který mezi poslanci prosadil daňové úlevy pro malé pivovary. Možná i díky tomu si nyní pivaři mohou vychutnávat regionální značky a nejsou odkázáni pouze na uniformní piva od gigantů.

Teleaxis Bernardovi nevěří
28.5.2001    svetnamodro.cz    str. 00    Pr-Neit
            
Praha 25. května 2001 - Společnost Teleaxis svým dopisem z 23.5.2001 zpochybnila soukromý sponzorský dar Bernardova pivovaru, který věnoval vítěznému týmu hokejových mistrů světa pivo za získání zlatých medailí. Bernard se stejně jako vloni zavázal věnovat všem hráčům a všem členům realizačního týmu na 160 litrů piva, což je objem, který staví Českou republiku na první příčku světové spotřeby piva na jednoho obyvatele. Teleaxis kritizuje údajnou cílenou reklamní kampaň, která má doprovázet Bernardův "ušlechtilý a dobrosrdečný čin" v době, kdy je oficiálním a exkluzivním partnerem české reprezentace značka Radegast. Podle společnosti Teleaxis se jedná o úmyslné poškození konkurenta "dobrosrdečným" darem.

"Žádnou reklamní kampaň jsem svému daru nedělal. Pokud média zajímá, že někdo prostě z radosti nad vítězstvím dokáže vítěznému týmu něco darovat, je to jen jejich věc. Asi čtenáře zajímá prosté lidské gesto víc než miliony od megasponzorů," prohlásil v této souvislosti Stanislav Bernard, spolumajitel Rodinného pivovaru Bernard v Humpolci. Svou podporu české hokejové reprezentaci zahájil již v loňském roce, kdy vypsal národnímu týmu prémii za vítězství poté, co většina českých hráčů z NHL odmítla reprezentovat naši zemi. Národní tým důsledně podporoval i v průběhu šampionátu blahopřejnými faxy. Velcí sponzoři tehdy Bernardovi zabránili v předání certifikátů o daru přímo na letišti. Bernarda však tato zkušenost neodradila.

"Jako sportovec vím, co znamená podpora fandů," tvrdí Bernard. "Do toho, co komu dám, se mi žádný Teleaxis plést nebude. Já po hokejistech nežádám, aby nosili naše logo na svých dresech, aby bylo pořád v záběru televizních kamer. Budu pyšný, pokud můj dar znovu přijmou. A diktátu ani skoro výhružným výzvám Teleaxisu se podrobit nehodlám. Pivo hokejistům nedávám pro peníze, ale pro svou vlastní i jejich radost z titulu mistrů světa," uzavřel Bernard.

Kontakt:
Donath-Burson-Marsteller
Michal Donath
GSM: 0602 222 128
Fax: 02/2421 1620
michal_donath@cz.bm.com

--------------------------------------------------------------------------------
Toto je tisková zpráva zveřejněná v rámci služby PRESS NAMODRO.
Svět Namodro neovlivňuje obsah tiskových zpráv a není jejich autorem.
--------------------------------------------------------------------------------

Evropská unie považuje lobbování za velmi cenné
4.4.2001    Mladá fronta DNES    str. 17    Ekonomika
    MICHAL MOCEK        
B r u s e l (Od našeho zpravodaje) - Šedesát slov, každé za miliardu dolarů - právě tolik "stál" dodatek Smlouvy o Evropské unii z roku 1992. Oněch šedesát miliard ušetřily evropské penzijní fondy díky lobbování proti zpětnému srovnání důchodů mužů a žen v unii. Je to sice extrémní příklad, ukazuje však, co mohou dosáhnout lobbisté v Bruselu pro své firmy, regiony či odvětvové svazy. Podle různých odhadů působí v Bruselu 8 000-13 000 lobbistů - na každé dva až tři pracovníky unie tedy připadá jeden. Skrývají se za podivnými zkratkami, jako EUCOFIL (dodavatelé a prodejci ovoce), UNICE (evropský svaz průmyslníků), belgický Interel a COPA (zemědělští lobbisté), nebo se neskrývají vůbec, jako Josef Zieleniec and Partners. Unie se kontaktům s nimi nevyhýbá. Naopak, sama dokonce podporuje vznik lobbistických skupin, jako v případě BEUC, která sdružuje organizace na ochranu spotřebitelů v unii. "Oceňujeme vklad skupin zvenčí a plánujeme zlepšení spolupráce s nimi," ujistil již před časem mluvčí Evropské komise Jonathan Faul. Úředníci Evropské unie vědí, že lobbisté neznamenají jen nátlak či hrozbu korupce, ale i zdroj cenných informací, které by sami nezískali. A z toho vyplývá i role lobbisty v unii. "Lobbista by měl být hlavně schopný dostat se ve velmi krátkém čase k velmi vytíženým lidem a těm za tři až pět minut předat své poselství. A musí je předat tak, aby zaujalo. Ti lidé nemají čas analyzovat a zamýšlet se. Musí to v nich zanechat myšlenku: On měl pravdu," popsal ji Karel Firla, jednatel pražské pobočky Interelu. Takoví lidé sehrávají klíčovou úlohu v řadě oblastí. Třeba posuzování podnikových fúzí by bez informací od různých lobbistických sdružení by bylo velmi těžké: unie by jen obtížně zjišťovala dopady fúzí na konkurenci či na zájmy zákazníků. Není divu, že v Bruselu jsou zastoupeny jak různé svazy či eurosvazy - výrobci aut, výbušnin, zástupci chemického průmyslu a dalších, ale i stovky jednotlivých firem. Lobbování přitom není jen věcí průmyslu. Města i země vysílají do Bruselu zástupce, aby pátrali po penězích z evropských zdrojů i po akcích unie, které jim mohou pomoci, nebo se je snaží přímo iniciovat, jako Praha, která by nyní s pomocí evropských peněz ráda zlepšila stav své kanalizace. 

Co ovlivnili lobbisté

Pojišťovací monopol

Jistá významná pojišťovna si najala firmu CEC Government Relations, aby urychlila rozbití monopolu České pojišťovny v povinném ručení. Firma lobbovala ve vládě i na ministerstvech a vláda během několika týdnů schválila návrh zákona. Bylo ho nutné schválit nejpozději v červenci 1999, aby mohl monopol padnout už od začátku roku 2000. Lobbisté přesvědčili poslance k projednání zákona ve zkrácené lhůtě a nakonec kompromisní variantu podepsal prezident 20. července 1999. 

Léky a pervitin

Ministr vnitra chtěl zasadit ránu výrobcům drogy pervitin - tím, že prosadí, aby se volně prodejné léky s obsahem efedrinu dostaly na seznam léků na předpis. Jeden ze zahraničních dodavatelů se zděsil. Takové léky totiž není možné propagovat v reklamě a zisky firmy by šly rapidně dolů. Najal lobbistické firmy. Ty přesvědčily příslušné úředníky, že hlavní surovinou výrobců drog nejsou prodávané léky, ale efedrin přímo od výrobce. Léky s efedrinem se na seznam nedostaly a nadále jsou volně prodejné. 

Ochrana malých pivovarů

Za úřadování ministra financí Ivana Kočárníka se malým pivovarům, které zastupoval Stanislav Bernard, podařilo prosadit daňové úlevy. Ty mají umožnit malým pivovarům přežít v tvrdé konkurenci gigantů, jako jsou například Plzeňský Prazdroj, Krušovice či Pražské Pivovary. Jednou z fint, kterou najatá společnost Burson Marsteller použila, byla počítačová hra distribuovaná mezi poslance. Její princip spočíval v tom, že malí byli požíráni velkými. 

Cigarety nejen od Philipa Morrise

Při privatizaci společnosti Tabák do rukou koncernu Philip Morris se vedl boj o to, zda bude mít tento koncern zaručenu ochranu před konkurencí. Právě konkurenční firma R. J. Reynolds však najala lobbisty a ti přesvědčili státní úředníky, aby i jiné firmy mohly vyrábět v tuzemsku cigarety. 

Loterie pro Sazku

Šéf Sazky Aleš Hušák a jeho lobbista Martin Nezval přesvědčili při schvalování loterijního zákona poslance, že zahraniční firmy nesmějí v tuzemsku v loteriích podnikat. To zasadilo ránu i obchodním společnostem, které nesmějí využívat nejrůznějších losovacích her k propagaci prodeje svých výrobků. Dominantní postavení Sazky na trhu loterií zůstalo zachované. 

Pivovarnictví ohrožuje korupce?
4.3.2001    Nedělní Blesk    str. 02    Politika
    (VK)        
PRAHA - Obchod českým sudovým pivem je z velké části založen na úplatkářství a korupci velkých pivovarů. Tvrdí to ing. Stanislav Bernard, majitel rodinného pivovaru Bernard, a. s., v Humpolci. "Mnoho set zástupců velkých pivovarů jezdí po hostincích a nabízejí statisícové částky za to, aby hospodští přešli na jinou značku. Tento stav nemá nic společného s hrabalovskými Postřižinami. Tam, když měl hospodský špatně ošetřené pivo, tak mu pivovar nedodal. Pivo právě neúdržbou zařízení a špatným čepováním kazí dost hospodských. S úplatky by si měl poradit antimonopolní úřad, ale ten zatím jen konstatuje a monitoruje, aniž by zasáhl," řekl Blesku Bernard. O dumpingových cenách za lahvové pivo nemá ani cenu mluvit, zákazníkovi se pivovary podbízejí, jen aby prodaly. Cena kolem čtyř korun za jeden »lahváč« nepokryje ani výrobní náklady. Podle Bernarda ceny piva zákonitě půjdou nahoru, protože české pivovary jsou na třetině cen EU. 

Na trhu piva vítězí úplatky a korupce
28.2.2001    Haló noviny    str. 02    Zpravodajství
    (mr)        
HUMPOLEC/PRAHA Generální ředitel Rodinného pivovaru Bernard, a.s. Stanislav Bernard včera hodnotil situaci na trhu piv - nevítězí kvalita, ale úplatkářství a korupce. 

»Současná situace nemá nic společného s poetickými obrázky, které znáte z filmu Postřižiny. Sládci neobjíždějí pohostinství, aby kontrolovali kvalitu péče o dodané výčepní pivo. Po České republice krouží obchodní zástupci pivovarů, kteří uplácejí a doslova korumpují majitele restaurací. Částky se podle našich informací pohybují v řádu stovek tisíc korun za to, když hostinští přejdou od jedné značky piva k jiné,« informoval o svých zkušenostech s praktikami některých konkurentů S. Bernard. Přesto zisk jeho malého českého pivovaru za minulý rok mírně vzrostl. Obrat má rovněž trvale vzestupný trend i přes menší pokles výstavu. Průměrný plat zaměstnanců společnosti dosahuje 12 500 Kč. Pivovar své zisky investoval především do nákupu vlastní sladovny v Rajhradě u Brna. »Důvodem byl nejen ekonomický propočet ziskovosti, ale také kontrola vstupů, která znamená zvýšení kvality piva,« podotkl spolumajitel pivovaru a novopečený generální ředitel Sladovny Bernard Josef Vávra. Od Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže si S. Bernard ve směru kultivace konkurenčního prostředí nic neslibuje: »Vždyť o fúzi mezi Radegastem a Plzeňským pivovarem, která podle nezávislých expertiz byla skoro rok mimo rámec platného českého práva, tento Úřad tvrdil, že Nomura zákon neporušila. Vlastníkem pivovarů ale, jak se později ukázalo, nebyla Nomura, ale společnost Saluka.« Řešení dnešního nedobrého stavu S. Bernard spatřuje především v tom, že »zodpovědní lidé v pivovarech přijdou k rozumu a pochopí, že situace, kdy minimální ziskovost pivovarů neumožňuje rozvoj žádoucích investic do oboru a tím i vyrovnání technologického náskoku, jenž mají firmy působící v zemích Evropské unie, není dlouhodobě udržitelná«. Přes zuřící »cenovou válku«, kdy jsou na trh vrhána levná, nízkostupňová »dumpingová piva«, která svou prodejní cenou prý nemohou pokrýt ani výrobní náklady, se menežment pivovaru Bernard rozhodl cenu svých produktů nezvyšovat a představil i zcela nový produkt - Sváteční ležák, uvařený tradiční technologií již z vlastního sladu. 

Pivní trh se nenechá znásilnit penězi
8.12.2000    Hospodářské noviny    str. 10    podniky a trhy
    Jaroslav Novák, Pavel Šnajdr        
Držitel titulu Pivovarská osobnost století Stanislav Bernard v rozhovoru pro HN:

Cítíte se "pivovarská osobnost" století? V Parlamentu se vám podařilo prosadit menší daňovou zátěž malých pivovarů. Vnímáte to jako svou historickou zásluhu?

V oboru působím devět let. Je to velmi krátká doba, abych to takto vnímal. Nehodnotím to, nechávám to na ostatních, protože zcela jistě je v oboru spousta odborníků, kteří se o samotnou kvalitu a pokrok ve vaření piva zasloužili nesrovnatelně více než já. Ale co se podařilo mně a svazu je to, že je zde šance pro zachování malých pivovarů a chuťové pestrosti.

Jak vnímáte postavení malých pivovarů ve srovnání s průmyslovými giganty?

V posledních dvou letech se jejich pozice zlepšuje. Osobně si to vysvětluji především tím, že před řádově šesti sedmi lety začala masívní kampaň velkých pivovarů na získání restaurací za pomoci výrazných finančních investic, které dostával každý hospodský. Samozřejmě to nebylo zadarmo. Musely se podepsat vázané smlouvy.

Šlo o nenávratné půjčky na 10  a více let, v nichž se hostinští zavazovali točit výhradně pivo věřitele...

Byl to jednorázový zisk pro hospodského. Dělali to téměř všichni. Každý dostal několik desítek až stovek tisíc, podle výtoče, a začal čepovat některé pivo z velkého pivovaru. Zjistilo se, že v malých městech a vesnicích nebyl tento krok vždy vnímán pozitivně, protože "štamgasti" a místní lidé byli zvyklí na své domácí pivo a najednou tam měli například Gambrinus, Radegast či Krušovice. Piva často kvalitní, ale jiné chuti, než byli zvyklí.

Hlavně to pivo bylo samozřejmě dražší, protože pivovar musel investici získat nějak zpátky.

Zjistilo se, že tato piva nejsou chuťově lepší a cenově byla dražší. To znamená, že když smlouvy začaly končit, tak hospodští už zjistili, že ne vždy se jim vyplatily. Něco vydělali okamžitě, ale ne v konečném důsledku. Řada z těch hospodských už smlouvy neobnovila a část z nich se opět vrátila ke svým původním značkám.

Vrátili se třeba k místnímu regionálnímu pivu?

Je to podmíněnou kvalitou, kterou má dnes většina malých pivovarů velice dobrou. Ten proces byl svým způsobem určitý výkyv k unifikaci, k těm několika velkým značkám, ale naštěstí se trh chová mnohem pestřeji a přirozeněji a nenechá se znásilnit penězi. Peníze jsou důležitá věc, bez nich to nejde, ale v konečném důsledku by to mohlo vést k tomu, že by zde skutečně zbylo několik málo značek a veškerá chuťová pestrost by zmizela, a to absolutně neodpovídá naší tradici. Co vnímám záporně je, že konkurenční válka vedla před několika lety k tomu, že se na trhu objevila čistě dumpingová piva.

Tady je ale nutné rozlišovat mezi výstavem a ziskovostí.

Přesně tak. Za cenovou hranici v maloobchodě, supermarketu u lahvového piva považuji částku někde kolem pěti korun na půllitr. Pod tuto cenovou hranici je tu dumping, který nepokryje ani základní náklady. Piva za 3,90 a 4 Kč nepokrývají ani přímé výrobní náklady, ani slad, chmel, vodu, energie, mzdy a nějakou adjustáž.

S čím jdeme do třetího milénia?

Faktem je, že v ČR zvítězil pivař, protože spotřeba piva nepoklesla. Je strašně důležité vidět, že náš pivař si polepšil, co se týká nabídky piv, jednak je výborné, že se podařilo udržet pivo v ceně tam, kde jsou platy v normální přirozené výši. Cena piva musí odpovídat tuzemským příjmům, nikoliv světovým.

Přátelé piva ocenili Stanislava Bernarda
7.12.2000    Hospodářské noviny    str. 04    z domova
    (paš, jar)        
Pivovarskou osobností století se včera na vyhodnocení piv, pivovarů a pivovarských osobností Sdružení přátel piva (SPP) stal Stanislav Bernard, majitel rodinného pivovaru v Humpolci. Cenu mu předal premiér Miloš Zeman. Bernard obdržel i cenu za sváteční ležák, který sdružení nazývá pivním šampaňským. Cenu Bernardovi udělilo SPP podle svého předsedy Ivo Dvořáka především za založení Svazu malých nezávislých pivovarů a za prosazení tzv. malé pivní daně v Parlamentu. Dvořák zdůraznil, že to pomohlo udržet při životě mnoho malých pivovarů s výstavem do 200 tisíc hektolitrů. Za pivovar století označilo sdružení Měšťanský pivovar v Poličce. Hospodou století se stala pražská Baráčnická rychta. Dvě ocenění najednou získal pražský pivovar Smíchov.  

Pivní speciály prý ocení jen mladí
1.3.2000    Mladá fronta DNES    str. 01    Test DNES
    JAROSLAV ČUBAN        
Profesionálové raději než pšeničnému, šampaňskému či bylinkovému pivu dávají přednost klasice 

Zlatavý mok s netradiční chutí, oděný navíc do extravagantního hávu, zní uším pivaře nelibě, o jeho kvalitách se ze slušnosti odmítá vůbec vyjadřovat. O tom, že takový pohled neprovází jen zakouřené knajpy českomoravského rybníčku, přesvědčil i anonymní test osmi pivních specialit. Šest odborníků v senzorické laboratoři Vysoké školy chemicko-technologické v Praze seřadilo v celkovém hodnocení tento oktet přesně v duchu "čím bližší klasice, tím lepší". 

Pivo šampaňské, pšeničné či bylinkové, pivo s medem, nebo dokonce tmavá "čtyřiadvacítka" s desetiprocentním obsahem alkoholu, to jsou jen některé z chuťovek, jež se k odborníkům dostaly na stůl. Oblíbencem testerů se stal medový Kvasar z pivovaru Černá Hora, jehož jako jediného porota ocejchovala přízviskem český typ piva. Naopak téměř hluší zůstali hodnotitelé v případě náchodského Primátora. Neoslovila je ani olbřímí hladina alkoholu v tomto nápoji - 10 procent. "Hodí se možná na diskotéky, pro mládež," zaznamenal do protokolu jeden z hodnotitelů, Karel Hulata, nestor pražských výčepních z pivnice U zlatého tygra. "Velmi zvláštní," lakonicky hodnotil Oldřich Koza ze Střední průmyslové školy potravinářské technologie v Praze. Mladí pivaři coby nejpravděpodobnější konzumenti speciálů byli vůbec v protokolech testujících skloňováni ve všech pádech. Zachraňují tak pověst jinak vcelku bigotních tuzemských žíznivců. Na ochotu mladých experimentovat v této oblasti spoléhají i výrobci speciálů. Potvrdil to například majitel stejnojmenného pivovaru v Humpolci Stanislav Bernard: "Naše Éčko vaříme především pro mladé, kteří zavítají do klubů či diskoték." Věta, kterou jako by opsal od Karla Hulaty, jenž pivo Bernard E vykreslil takto: "Možná tak na disko, mladým, kteří ještě pivo nepoznali." Dlouho nemohli pít Češi nic jiného než svou "desítečku" či "dvanáctku", na které dodnes nedají dopustit. Cokoliv jiného je pro ně póvl. Méně zavilí hovoří alespoň o pití, které může chutnat snad jen ženám. Podsládek pivovaru Staropramen Jaroslav Svoboda v anonymním hodnocení takto například označil Červeného draka z pivovaru Starobrno. Správnost jeho úsudku paradoxně potvrdila další členka komise, vedoucí senzorické laboratoře VŠCHT Helena Valentová, která na vrub starobrňáka napsala: "Osvěžující pivo s plnou chutí, výrazně hořké. Hodí se ke guláši či pro milovníky tmavých a řezaných piv." Pravověrnost členů komise vyjevily i některé tvrdší poznámky na adresu speciálů. Na otázku, k jaké příležitosti se hodí českobudějovický Bud, odpověděl ve formuláři Karel Hulata slovy: "Nehodí se k ničemu, snad k hašení ohně." Skutečnost, že u speciálních piv je hodnocení více ovlivněno subjektivním pohledem na věc, potvrdila svým posudkem u stejné značky Helena Valentová: "Lahodné, silné pivo, kterého se však bez následků nedá vypít velké množství." Tradice a zase tradice se vznáší jak nad hostinskými čepy, tak nad pivními regály v supermarketech. Je to pochopitelné. Asi jen málokdo by zvládl vypít za rok 160 litrů tmavé čtyřiadvacítky. 

Jak se testovalo? 

Hodnotitelé v průběhu testu ochutnávali v oddělené kóji, kam jim ve stejný okamžik předložili jednu z osmi značek. Před novým pivem si členové komise neutralizovali vodou, pšeničným chlebem či jemným salámem chuťové pohárky v ústech, aby je v dalším rozhodování neovlivňoval předchozí vzorek. Piva redakce několik dnů před testem uložila do lednice v senzorické laboratoři, kde se zchladila na testovací teplotu sedm stupňů Celsia. Hodnotitelé ochutnávali speciály anonymně, takže netušili, jaké pivo v daný moment pijí. Výlučnost některých značek je však samozřejmě prozradila i přes veškerá bezpečnostní opatření. Náklady spojené s tímto testem platila redakce ze svého rozpočtu. 

Členové komise (zleva): Oldřich Koza - Střední průmyslová škola potravinářské technologie; Jaroslav Svoboda - podsládek pivo varu Staropramen; Helena Valentová - vedoucí senzorické laboratoře VŠCHT; Karel Hulata - vedoucí pivnice U zlatého tygra v Praze; Luděk Kolomý - předseda Mezinárodní organizace přátel piva; Michal Chroust - šéf obsluhy a sommeliér restaurace Ponte

Viz Speciálům přišel... str. II 

Pivovary odmítají Zemanův bonmot
22.10.1999    Mladá fronta DNES    str. 01    Jižní Čechy
    VÁCLAV DOLEJŠÍ        
Jižní Čechy - Výroky premiéra Miloše Zemana na adresu kvality slovenského piva přinesly své "ovoce": Slovenské sdružení výrobců piva a sladu se chystá na listopadovém jednání rady celní unie ještě více utáhnout kohouty a snížit stávající roční dovozní kvótu 532 tisíc hektolitrů na pouhých dvě stě padesát tisíc. Většina regionálních pivovarů tento požadavek včera odsoudila s tím, že odmítá nést následky za neuvážené Zemanovy bonmoty. Předseda vlády při nedávné návštěvě Slovenska prohlásil, že tamní pivo je dobré tak akorát na čištění zubních protéz. "Slovenská strana tento nešťastný výrok využila jako další argument pro snížení limitů," konstatoval šéf českého pivovarnického svazu Antonín Kratochvíle. Slováci se snaží omezit dovoz piva již od počátku roku a teď mají v rukou další důvod. "Žádali jsme ministerstvo zemědělství, a tudíž i vládu o pomoc při vyjednávání, ovšem premiér se toho zhostil svým způsobem," řekl majitel humpoleckého pivovaru Bernard Stanislav Bernard, podle něhož je díky tradici východní trh velmi perspektivní i pro malé výrobce, přestože tam nyní prodávají zanedbatelné množství. "České pivo je na Slovensku už tak dražší než domácí," připomněl sedmiprocentní dovozní přirážku obchodní ředitel Budějovického Budvaru Robert Chrt. "Navíc kvůli administrativně složitému přidělování licencí našim importérům ani nevyužíváme stávající kvóty," dodal. Pro Budvar, jenž je stále v rukou státu, je Slovensko s osmdesáti tisíci hektolitry třetím nejvýznamnějším zahraničním odbytištěm. Petr Hoffmann z Jihočeských pivovarů, které na Slovensku prodávají dvacet tisíc hektolitrů ročně, zase míní, že obchodní spor se nyní zbytečně zpolitizoval. 

Délka| 1 387

Daňové úlevy drží malé pivovary při životě
13.4.1999    Českobudějovické listy    str. 02    -
    ČTK        
ROZPOČET / Bernard: diferencovaná daň nedělá v rozpočtu velkou díru.
Humpolec - Úleva na spotřební dani pro malé nezávislé pivovary v ČR představovala loni 139,6 miliónu korun. Loni se v tuzemsku vyrobilo 18,291 mil. hektolitrů piva, z toho malé pivovary s výstavem do 200 000 hektolitrů na trh dodaly 2,580 mil. hl. Průměrná daňová úleva tak představuje na hektolitru piva 57,22 Kč, uvedl včera prezident Malých českých nezávislých pivovarů Stanislav Bernard.   "Diferencovaná daň pro stát znamená minimální ztrátu v rozpočtu, malé pivovary zachovává při životě," uvedl. "Kdyby nebyla, neměly by šanci přežít, následoval by nárůst regionální nezaměstnanosti, skokový růst cen piva a chuťová unifikovanost," upřesnil.   Padesátiprocentní daň mají pouze mikropivovary s výstavem do 10 000 hl ročně. Nejvíce pivovarů, a to jedenáct ze 37, je ve skupině 50 000 až 100 000 hl, pro které platí 70procentní daň. Deset pivovarů je potom ve skupině s výstavem 100 000 až 150 000 hl, kde je daň osmdesátiprocentní.   Bernard podotkl, že "celá spotřební daň je nestandardní, vymezená pro úzký okruh výrobků, a nikdo se nad tím nepozastavuje". Uvedl, že některé pivovary při prodeji piva za dumpingové ceny připravují ročně státní rozpočet o několik desítek miliónů korun z rozdílu DPH.    

Malé pivovary se brání proti gigantu a protestují u vlády
13.4.1999    Region - Krnovské noviny    str. 15    Životní styl
    (roš)        
Předseda Českého  svazu malých nezávislých  pivovarů Stanislav Bernard vyzval  v  minulém  týdnu  k  rezignaci  předsedu  Úřadu  pro  ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) Josefa Bednáře. Ten totiž jako představitel úřadu  před nedávnem  prohlásil za  právoplatnou fúzi  dvou největších českých pivních gigantů, plzeňského Prazdroje a nošovického Radegastu, které spojila japonská investiční společnost Nomura, jež získala podíl v obou mamutích firmách. Bernard také zaslal otevřený dopis předsedovi české vlády Miloši Zemanovi, v němž proti rozhodnutí ÚOHS protestuje.

"Kolem uznání  fúze je mnoho podivných  okolností. Předseda Bednář byl v době, kdy byl problém v  ÚOHS projednáván, zástupcem tehdejšího šéfa Stanislava Bělehrádka, a musel tedy  být se všemi výhradami seznámen," tvrdí  Stanislav Bernard,  rodák z  Háje ve  Slezsku a nynější majitel úspěšného rodinného  pivovaru Bernard v Humpolci.  "Přesto tehdy nijak neprotestoval,  zásadní  obrat  přišel  až  po  jeho jmenování do čela úřadu. Provedl personální čistky, odložil  analýzu vlivu fúze na český trh, a  protiprávně ji prohlásil  za právoplatnou. To  je příliš mnoho podezřelých  okolností najednou.  Zdá se,  že pan  Bednář je  v lepším případě nekompetentní,  a proto jej  vyzýváme k rezignaci,"  prohlásil předseda svazu malých pivovarů, který je  přesvědčen o tom, že by fúze dvou největších producentů  piva v ČR měla na  pivní trh neblahý dopad a v tomto smyslu také zaslal premiéru Miloši Zemanovi otevřený dopis. Dopad fúze  však představitelé spojených  podniků vyvracejí s  tím, že fúze by měla pomoci výhradně exportu  českého piva a na domácí trh prý nijak nedolehne.  "To popírá rozbor produkce  Prazdroje, z něhož jasně vyplývá,  že tento  pivovar zvýšil  od roku  1991 svou  produkci o 2,2 miliony hektolitrů piva,  ale export pouze o 80  tisíc hektolitrů! Vše ostatní šlo na  český trh," vypočítává Bernard, podle  nějž jen nárůst produkce  Prazdroje  představuje  objem  výroby  25  malých  pivovarů. "V žádné vyspělé zemi by nikdo  takovou fúzi nepovolil. Máme teď čekat na to,  až nám spojené  giganty zasadí ránu  z milosti?" rozohňuje  se Bernard. Pivní  giganty  Prazdroj  a  Radegast  podle  jeho slov likvidují malé pivovary  již  několik  let,  například  cenovou  válkou.  "Ta  začala Primusem a nyní vrcholí Radegast  Klasikem za dumpingovou cenu. To vše znemožňuje rozvoj pivovarnictví a způsobuje zbytečný zánik řady malých pivovarů," dodává Bernard.

Délka| 2566

ODS chce zrušit úlevy pro malé pivovary
7.4.1999    Prima TV    str. 00    Deník 19:00
            
ANOTACE| Občanská demokratická strana chce zrušit daňové úlevy pro malé pivovary. Ty jsou dosud jako jediná podnikatelská skupina mimořádně zvýhodněny. Podle poslance ODS Marka Bendy by tato výjimka měla být vyloučena ze zákona v rámci daňové reformy, kterou ODS připravuje.

Martina KOCIÁNOVÁ, redaktorka
-----------------------------
Občanská demokratická strana chce zrušit daňové úlevy pro malé pivovary. Ty jsou dosud jako jediná podnikatelská skupina mimořádně zvýhodněny. Podle poslance ODS Marka Bendy by tato výjimka měla být vyloučena ze zákona v rámci daňové reformy, kterou ODS připravuje.

Redaktor
--------
Malé pivovary mají nyní mimořádné daňové úlevy. Oproti velkým pivovarům platí pouze poloviční spotřební daň. Podle poslance ODS Marka Bendy je nesprávné, že je některý podnik zvýhodňován pouze proto, že má nízkou výrobu.

Marek BENDA (ODS), místopředseda ústavně-právního výb. Sněmovny
--------------------------------------------------------------------------------
Já věřím, že bude-li se dělat daňová reforma podle představ ODS a sjednocování daní, tak že bychom se měli samozřejmě i na tyto podmínky podívat a vyházet je ze zákonů.

Stanislav BERNARD, majitel pivovaru Bernard
------------------------------------------------------
Daňová diferenciace spotřební daně pro malé nezávislé pivovary byla potvrzena Parlamentem České republiky, byla připravována právě s poslanci z ODS.

Marek BENDA (ODS), místopředseda ústavně-právního výb. Sněmovny
--------------------------------------------------------------------------------
Nepochybně v tom velkou roli hrál šikovný lobbing, který ve Sněmovně proběhl.

Redaktor
--------
Podle Stanislava Bernarda by zrušení daňových výhod znamenalo zánik malých pivovarů.

Gabriel SLANICAY, generální ředitel Linea Nivnice
----------------------------------------------------------------
Osobně si myslím, že je to nestandardní opatření. Podle mého by spotřební daň měla být neutrální, neměla by záviset na výstavu toho kterého pivovaru.

Redaktor
--------
Podle ekonomů je snížení spotřebních daní v podstatě státní dotací. Odborníci soudí, že jen v loňském roce stát tímto způsobem přišel o 250 miliónů korun.

Dusná atmosféra kolem piva
7.4.1999    Českobudějovické listy    str. 10    -
    Petr Bárta        
KONFLIKT / Šéf Českého svazu malých nezávislých pivovarů Stanislav Bernard vyzývá předsedu Úřadu ochrany hospodářské soutěže Josefa Bednáře k rezignaci.
Od chvíle, kdy předseda protimonopolního úřadu Josef Bednář schválil fúzi dvou našich největších pivovarů Plzeňského Prazdroje a Radegastu, nastala kolem piva dusná atmosféra. Zástupci sloučených pivovarů hledají argumenty k odůvodnění fúze, protesty nešetří naopak představitelé ostatních větších i menších pivovarů.  Nejradikálnější jsou Pražské pivovary, které měly sami podíl a zájem o významnější propojení s Radegastem, významně o sobě dávají vědět i malé pivovary zastupované šéfem Českého svazu malých nezávislých pivovarů Stanislavem Bernardem. A právě jeho věcná kritika postojů, které zaujímají spojené pivovary a výzva na odstoupení předsedy Úřadu ochrany hospodářské soutěže Josefa Bednáře, nás přiměla Stanislava Bernarda v jeho rodinném a čistotou vonícím pivovaru v Humpolci, který se pyšní již pěti zlatými poháry Pivex za nejlepší české pivo, navštívit a požádat o rozhovor.   Proč nesouhlasíte s argumenty, které obhájci sloučení používají?   Je například klamavé, když ziskový Plzeňský Prazdroj hovoří o zvyšování svého exportu, a proto se chce spojit se ztrátovým a světově nevýznamným Radegastem. Hovoří se neustále o tom, že spojené dva největší pivovary nebudou bojovat a nikdy nebojovaly proti malým pivovarům, nikdy je neomezovaly ani neohrožovaly.  Proč se ale zapomíná na tisíce hospod získaných díky zakázaným kartelovým smlouvám za peníze, anebo například na zcela zbytečnou a unáhlenou likvidaci EURO lahví na trhu, která způsobila malým pivovarům ohromné a těžce nahraditelné milionové ztráty. Zapomínají i na to, že ve snaze zvýšit svůj prodej u nás, rozpoutaly největší pivovary svým Primusem dlouholetou cenovou válku, která vrcholí dumpingovým Radegast Klasikem a znemožňuje rozvoj pivovarského oboru a způsobila zbytečný zánik řady malých pivovarů?   K vašim nejsilnějším argumentům, které věrohodně vyvracejí tvrzení, že velké pivovary nemají zájem bojovat proti malým pivovarům, patří jednoduchý rozbor produkce Plzeňského Prazdroje.  Tato čísla dokládají, že Plzeňský Prazdroj zvýšil od roku 1991 do loňského roku svůj výstav piv z 2 608 000 hektolitrů na 5 061 000 hektolitrů, ale export jen z 323 000 hektolitrů na 402 000 hektolitrů.  Z toho plyne, že Plzeňský Prazdroj významně snížil podíl exportu na svém výstavu z 12,4 % na 7,9 % a prakticky celý nárůst své produkce umístil na domácím trhu. A jen pro zajímavost. Tento objem znamená výrobu asi 25 malých pivovarů.  Mají snad malé pivovary za této situace při absenci přesných omezujících podmínek, které by provázely takovou fúzi v kterékoliv z hospodářsky vyspělých evropských zemí, věřit účelovým argumentům z plzeňského "hlavního stanu" a čekat na to, až jim spojený gigant dá ránu z milosti?   Vy tyto hlasy z "hlavního stanu", které se objevily i v našich denících, podrobujete tvrdé kritice, co jim máte především za zlé?  Představitelé Prazdroje se neustále snaží odvést pozornost od podstaty věci - protiprávnosti fúze Prazdroje a Radegastu. Hovoří o daňových úlevách pro malé nezávislé pivovary, které ale vycházejí z pravidel trhu v EU, schválil je parlament a prověřil Ústavní soud. Bez těchto úlev by zaniklo mnohem více pivovarů.  Proč se ale například neargumentuje dumpingovým pivem Radegast Klasik, který zaplavuje trh, a který vlastně připravuje státní rozpočet o desítky miliónů korun ročně z rozdílu DPH.  Nesmyslně a záměrně zkreslující je používáno tvrzení, že přibývá malých pivovarů. Je to tím, že bývalé střední pivovary se propadají do kategorie malých. Argumentuje se i tím, že v mnoha zemích mají největší pivovary velký podíl na trhu.  To však není dobře, ale špatně. Vede to totiž k unifikaci chutě piva a ke zbytečně velkým cenám. Naopak v Německu, v zemi s největší pivovarnickou tradicí na světě, působí na 1200 pivovarů a největší skupina má podíl pouhých deset procent na trhu.   Brněnský protimonopolní úřad tvrdí, že po vstupu Nomury do IPB není už co řešit, a že tím bylo o sloučení rozhodnuto. Vy máte ale jiný názor?  Právní analýzy jednoznačně prokazují protiprávnost tvrzení Úřadu ochrany hospodářské soutěže v Brně, že rozhodnutím o schválení fúze Nomury a IPB odpadl důvod k vedení samostatného řízení o fúzi Plzeňského Prazdroje a Radegastu. Úřad se tak dostává nejen do rozporu se zákonem, ale dokonce se samotným účelem, pro který byl zřízen. Fúze je nepovolená a tedy protiprávní. Úřad nesplnil svou zákonnou povinnost chránit konkurenční prostředí v ČR.  Je nesmyslné argumentovat globalizací. Zákon přesně stanoví povinnost zkoumat dopad jakéhokoliv spojení na daný trh. To minulé vedení pečlivě udělalo, a proto také fúzi opakovaně zamítlo. Je nutné znovu opakovat, že nynější předseda úřadu byl po celou dobu zástupcem pana Bělehrádka a nikdy neprojevil odlišný názor.  Sotva však byl jmenován do čela úřadu, provedl personální čistky, analýzu dopadu fúze na český trh odložil a prohlásil ji protiprávně za právoplatnou. Poněkud mnoho podivných okolností, nemyslíte?  Z toho všeho plyne, že dnešní lidovecký předseda úřadu Josef Bednář je v lepším případě nekompetentní a vyzýváme jej tímto k rezignaci!   O malých pivovarech se říká, že jsou nejlépe organizovanou lobby u nás, je tomu opravdu tak?   Český svaz malých nezávislých pivovarů je výborně organizovanou a legitimní lobby a bude se tvrdě hájit. Bude hájit svá práva na existenci malých nezávislých pivovarů a obyvatele ČR před unifikovaným a předraženým pivem. Svá práva prosadí všemi zákonnými prostředky!   

Malé pivovary: Budeme se tvrdě bránit!
30.3.1999    Agrární noviny    str. 06    Zpracovatelský průmysl
    Jiří Křepelka        
Český svaz malých nezávislých pivovarů (ČSMNP) reagoval na zprávu o po tvrzení fúze Plzeňského Prazdroje a Pivovaru Radegast podle očekávání - dává podnět Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) na odstranění závadného, protiprávního stavu. "Budeme se bránit všemi zákonnými prostředky," řekl AN prezident ČSMNP Stanislav Bernard. ,,My ale nemůžeme žalovat ÚOHS přímo, protože nejsme podle platného zákona účastníkem řízení, a tak máme jedinou cestu - žalobu oklikou. Podána by byla až po neuspokojivé reakci antimonopolního úřadu na náš podnět."  

Mimořádná valná hromada ČSMNP byla svolána ,,za dramatických okolností'' (jak řekl Bernard) do Humpolce na pondělí 22. března a vedle domácího producenta se jí zúčastnili zástupci pivovarů Náchod, Svijany, Lobkowicz, Kutná Hora, Eggenberg, Hostan, Černá Hora, Nová Paka, Polička, Havlíčkův Brod a Janáček. Členové ČSMNP se dohodli rovněž na tom, že budou iniciovat změnu paragrafu 12 zákona, který říká, že soutěžitelé nejsou účastníky správního řízení. ,,Trvale a přísně'' bude monitorován trh s pivem v jednotlivých regionech i výstav Prazdroje a Radegastu.  ,,ÚOHS neřekl ani slovo o tom, jak eliminuje vliv fúzovaných pivovarů na trh, nedal podmínky pro tento subjekt, neurčil žádná omezení,'' pokračoval Bernard. Podle jeho slov i vyjádření právního zástupce ČSMNP je prohlášení ÚOHS plné právních omylů a nevydání konkrétního rozhodnutí vyplývá z hrubé neznalosti legislativy. Za velkou chybu označuje ČSMNP to, že ÚOHS nezahájil řízení po oznámení Prazdroje a Radegastu o odstoupení od fúze. Prezident ČSMNP okomentoval současnou situaci na českém trhu s pivem a její blízkou budoucnost takto: Zvýšení exportních schopností není argumentem pro spojení obou pivovarů. Žádný jednotný evropský trh totiž neexistuje, zatímco lokální trhy (dané věrností značce, tradicí, odlišnostmi piv) ano. Na fúzi proto není možné se dívat z pohledu neexistujícího trhu Evropy. Pivo v ČR je třikrát levnější než všude jinde, včetně Polska či Maďarska, a to brání importu k nám: Pivní trh ČR je proto hermeticky uzavřen. Fúzí Prazdroje a Radegastu na něm vznikne nerovnováha, protože jak již bylo řečeno, neexistují žádná omezení pro tento nový gigantický podnik. Bernard z těchto důvodů očekává postupné zlikvidování konkurence a po něm zvýšení cen piv z Plzně a Nošovic, stejně jako růst zisků Prazdroje a Radegastu. Ochuzení spotřebitele při současné redukci značek a omezení výroby specialit je průvodním jevem tohoto očekávaného vývoje: Unifikované pivo evropského typu, vařené ve velkém množství, bude mít i unifikovanou chuť. Slavný pojem ,,české pivo", daný kvalitou a jakostí výrobků soutěžících konkurentů, zanikne a reálně se zvýší i nezaměstnanost v regionech, kde malé pivovary dosud působí. Ohroženy jsou prý ale stejně i střední pivovary, z nichž většina toto nebezpečí zatím bohužel nechápe.  Členové ČSMNP zaslali po skončení svého summitu ještě otevřený dopis premiérovi Miloši Zemanovi. V něm je označeno za hlavní příčinu zásadního obratu v posuzování případu fúze dvou největších pivovarů ČR jednání předsedy ÚOHS Josefa Bednáře. Malé pivovary se ptají: Jakou měl pan předseda motivaci ke změně původního rozhodnutí? Proč neprosazoval tuto změnu už dřív, ve funkci zástupce Stanislava Bělehrádka? Dopis končí slovy: Skandální, naprosto nepochopitelné a špatné rozhodnutí ÚOHS se jednoznačně stalo za Vaší vlády. Vyzýváme Vás proto, aby byl postup spojení Prazdroje a Radegastu, a s tím činnost ÚOHS vyšetřena v rámci Vaší akce ,,čisté ruce".

Délka| 3587

Malé pivovary chtějí příliš mnoho
29.3.1999    Večerník Praha    str. 17    Praha
    JAROMÍR KŘÍŽ        
VÝHODY / Stát je již dnes podporuje částkou okolo 250 milionů ročně. Unikátní pozice u nás jim však zřejmě nestačí. 

Nedávné schválení sloučení Plzeňského Prazdroje a Radegastu nedá zřejmě ostatním pivovarům hned tak spát. Nyní se začaly nejhlasitěji ozývat malé pivovary, zřejmě nejlépe organizovaná lobby u nás. Šéf Svazu malých a nezávislých pivovarů Stanislav Bernard píše premiérovi Zemanovi a samozřejmé se obává o existenci malých pivovarů, ministr zahraničí Kavan s vážnou tváří hovoří o nespokojenosti s touto fúzí v zahraničí. Z praxe, která je běžná ve světě, kdy se i velcí a úspěšní výrobci slučují, vzpomeňme jen fúze velkých automobilek, se u nás začíná dělat pomalu politický problém. Tomu, kdo by chtěl tento křik malých ale brát na lehkou váhu, je dobré připomenout fakt, jak si malé pivovary v parlamentu vymohly daňové výhody, které u nás neexistují v žádném jiném odvětví. Stát tak již dnes nepřímo dotuje malé pivovary ročně částkou okolo 250 milionů korun, což je v Evropě zcela ojedinělé. Malým českým pivovarům s poloviční spotřební daní oproti velkým výrobcům piva však tyto výhody nestačí a exkluzivní pozici v České republice by zřejmě rády rozšířily i do Evropy... Přitom boj malých pivovarů proti fúzi Plzeňského Prazdroje a Radegastu je ryze účelový a argumentačně často nesmyslný. Plzeňský Prazdroj proti malým pivovarům nikdy nebojoval a nikdy je neohrožoval. A ohrožovat je, jak vyplývá z posledního oficiálního stanoviska Plzeňského Prazdroje, ani v budoucnu nehodlá. Naopak, na začátku tohoto roku například nabídl všem, tedy i malým pivovarům, k dispozici svoji distribuční síť. Zájem o spolupráci však byl takřka nulový. Malé a velké pivovary žijí bez problémů vedle sebe po celé Evropě a není jediný důvod, aby tomu tak bez zvláštních úprav a nařízení bylo i u nás. Malé pivovary mají své zákazníky, kteří jsou věrni svému pivu ze svého místního pivovaru, u nás mají navíc již zmíněné nemalé daňové výhody, všeobecně podstatně menší náklady na distribuci, dopravu i reklamu. Velké pivovary naopak prodávají celonárodní značky, chtějí uspět na světových trzích a nemají ambice soutěžit s lokálními značkami piv. A jak je to ve skutečnosti s tím často v argumentech malých pivovarů používaným nezdravým podílem na trhu, který prý nemá v Evropě obdoby? Plzeňský Prazdroj a Radegast mají dnes na trhu dohromady podíl asi 42 %, Heineken v Holandsku 59%, Carlsberg v Dánsku dokonce 73 %, Guinness v Irsku 74 %, Interbrew v Belgii 56 %. Nářky a strach o budoucnost malých pivovarů příliš nepodporuje ani fakt, že nejrychleji rostoucím segmentem na českém trhu jsou právě malé pivovary. Jen za poslední dva roky jich bylo uvedeno do provozu devět, za první dva měsíce letošního roku dokonce tři. 

Délka| 2 250

Otevřený dopis předsedovi vlády
25.3.1999    Lidové noviny    str. 10    názory
    Stanislav Bernard        
Ohlasy a dopisy 

Ad LN 19. 3. 1999: ÚOHS: Fúze Prazdroje a Radegastu... Vážený pane předsedo vlády, jsme zaskočeni prohlášením Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS), které tvrdí, že spojení dvou největších pivovarů v České republice, Plzeňského Prazdroje a nošovického Radegastu je právoplatné. Co nás v posledních dnech šokovalo nejvíce, byl způsob, jakým ÚOHS postupoval při schválení celé fúze. Během pouhých dvou měsíců absolutně popřel svá předešlá rozhodnutí, která fúzi zamítala. Tato rozhodnutí se přitom opírala o velice důkladnou a mnoho měsíců trvající analýzu situace a posouzení dopadů fúze na český pivní trh. Koncem minulého roku došlo ke změně ve funkci předsedy ÚOHS. Nový předseda Josef Bednář provedl personální změny, kdy na místo odborníků přišli noví pracovníci. Tito lidé však neprovedli a z časových důvodů ani nemohli provést důkladnou analýzu situace. Hned nato je fúze ÚOHS prohlášena za schválenou. Co nás nejvíce znepokojuje, je fakt, že ÚOHS pro zdůvodnění svého kroku používá účelové argumenty o změnách pivního trhu. Navíc jeho rozhodnutí neobsahuje žádné omezující podmínky pro chování monopolního subjektu na trhu. Pro zdůvodnění svého činu ÚOHS uvádí, že došlo ke změnám na trhu s pivem. Jedinou hmatatelnou změnou však byl nárůst tržního podílu Prazdroje a Radegastu ze 39 na 44 % a další prohloubení cenové války. Hranici dominance na trhu přitom zákon stanovuje na 30 %. Postup ÚOHS je naprosto neprůhledný a podle našeho přesvědčení přímo souvisí s osobou nového předsedy Josefa Bednáře. Pan Bednář byl po celou dobu, kdy byla fúze ÚOHS opakovaně zamítána, zástupcem bývalého předsedy Stanislava Bělehrádka. Pokud měl tak závažné argumenty pro legalizaci spojení Prazdroje a Radegastu, je velmi zarážející, že je neprosazoval již v minulosti, kdy k tomu měl mnoho měsíců dostatek příležitostí. Vznášíme otázku, jakou motivaci měl předseda Bednář k tak zásadnímu obratu ve svém jednání. Jednání a argumenty ÚOHS neodpovídají demokratické tradici naší republiky a jeho chování připomíná rozhodnutí úřadu "banánové republiky". ÚOHS navíc svým postupem významně poškozuje důvěryhodnost České republiky v zahraničí a může znesnadnit náš vstup do EU. Vážený pane předsedo vlády, Vaše vláda již při své inauguraci deklarovala, že bude usilovat o čistotu a průhlednost v rozhodování a prověří všechna sporná rozhodnutí vlád minulých. Naprosto nepochopitelné a špatné rozhodnutí ÚOHS se však jednoznačně stalo za funkčního období Vaší vlády. Vyzýváme Vás proto, aby byl postup spojení Prazdroje a Radegastu a s tím související činnost ÚOHS vyšetřena v rámci Vaší akce "čisté ruce". 

O autorovi| prezident Českého svazu malých nezávislých pivovarů 
Foto popis| 
Foto autor| 
Délka| 2 162

Pivovar Ježek ostře napadl Stanislava Bernarda
23.3.1999    Lidové noviny    str. 13    Ekonomika
    Michal Nosek        
Malé pivovary si stěžují na fúzi Prazdroje s Radegastem u Miloše Zemana 

Napomoci exportu českého piva může podle výkonného ředitele jihlavského  pivovaru Ježek Jana Kylbergera fúze Plzeňského Prazdroje a Radegastu.  

PRAHA - Ředitel jihlavského pivovaru Ježek Jan Kylberger považuje fúzi Prazdroje a Radegastu za nezbytnou a nebrání se jí. Připouští však možnost ohrožení pro malé pivovary. Na českém trhu to ale podle jeho názoru už horší nemůže být. Vystoupení prezidenta Českého svazu malých nezávislých pivovarů (ČSMNP) Stanislava Bernarda v médiích proti fúzi považuje Kylberger prakticky za neplacenou reklamu piva Bernard.  Stanislav Bernard okamžitě na výrok Jana Kylbergera zareagoval. Jihlavský Ježek měl podle něj vyrábět pro plzeňský pivovar pivo Primus, a proto neprotestuje proti fúzi Prazdroje a Radegastu. "Navíc degraduje snahu svazu bojovat proti monopolizaci českého trhu s pivem," dodává.  Podle Kylbergera však nemá význam zabývat se fúzí Prazdroje a Radegastu. "Kdyby se spojily všechny malé nezávislé pivovary, tak mají 33procentní podíl na trhu, tak proč se nespojí," říká v reakci na Bernardova slova. Zároveň ale potvrzuje, že jihlavský pivovar má volnou kapacitu a s výrobou piva Primus pro Moravu měl začít letos od 1. ledna. Nakonec však ze smlouvy sešlo, protože Prazdroj zvýšil ceny a jeho výstav poklesl. Nyní nemá Ježek vytížené vlastní kapacity. 

Vyčistit ruce antimonopolnímu úřadu 

Český svaz malých nezávislých pivovarů (ČSMNP) žádá v otevřeném dopise premiéra Miloše Zemana, aby postup spojení dvou největších českých pivovarů, Plzeňského Prazdroje a nošovického Radegastu, byl vyšetřen v rámci akce čisté ruce. Postup Úřadu pro hospodářskou soutěž se malým pivovarům zdá neprůhledný a podle jejich představitelů přímo souvisí s osobou nového předsedy Josefa Bednáře. 

Obhájci práva, nebo militantní spolek? 

Kylberger si myslí, že každý se musí prát sám za sebe a malé pivovary musí využít své pružnosti. "My sice nemáme na úplatky, ale můžeme nabídnout dostupné služby v regionu, servis a ochotu. I ve velkých pivovarech bude v tomto směru tlak na hospodárnost," doplnil. Bernardem vedený svaz považuje Kylberger za militantní spolek, který pouze vybojoval nižší daně pro malé pivovary. Ty by podle ředitele jihlavského Ježka měly platit i pro další malé výrobce, jako jsou pekárny či mlékárny. Ježek není členem svazu, protože v době, kdy ČSMNP vznikl, vlastnil v jihlavském pivovaru majoritu rakouský majitel a výstav přesahoval 200 000 hektolitrů ročně. Nyní je opět v českých rukou a loni docílil výstavu 110 000 hektolitrů. 

Účelové argumenty  

Za ryze účelové a argumentačně nesmyslné považuje snahy sdružení malých pivovarů vedení Plzeňského Prazdroje. "Nikdy jsme proti malým pivovarům nebojovali, nikdy jsme je neomezovali ani neohrožovali," zdůrazňuje tiskový mluvčí Prazdroje Jaroslav Pomp. Boj na pivním trhu není podle jeho názoru o velkých a malých, ale o dobrých a špatných pivovarech. "Statistika hovoří o tom, že malých pivovarů i přes tzv. cenovou válku neubývá," hájí se mluvčí. Svá slova podporuje statistikou, ve které se v letošním roce uvádějí tři nové minipivovary.  Podobný názor na celý problém mají i zástupci největšího rakouského pivovaru Brau Union. 

O autorovi| 
Foto popis| 
Foto autor| 
Délka| 2 665

Vláda Miloše Zemana je i pro lobbisty zcela nepředvídatelná
17.3.1999    Lidové noviny    str. 06    Událost
    Ondřej Štindl        
Jak a za co se v České republice lobbuje a kdo to dělá 

Ovlivnit politiky  tak, aby rozhodli v souladu s mým zájmem nebo zájmem mého klienta. Takový je základní smysl lobbingu, profese, která k demokratické společnosti asi patří. Jeho česká podoba však je v něčem specifická.  

PRAHA - Zatímco například američtí lobbisté se ke své profesi hlásí, jejich českým protějškům vyhovuje spíš anonymita. "Nechtějí být nijak nápadní, možná mají strach, že by na ně veřejnost pohlížela jako na lidi, kteří se živí nečestně," řekl LN muž, který se lobbingem zabývá a rovněž nechtěl být jmenován. Vrstva "čistokrevných" lobbistů však prý u nás existuje: "Často to jsou úředníci nebo manažeři, kteří měli kontakty už za minulého režimu. Postupně si udělali známosti v nové vrstvě politiků a plynule přešli z režimu do režimu. Lobbingem se dnes zabývají ale i někteří bývalí poslanci demokratického parlamentu nebo někdejší novináři." S tím, že lobbisté mají sklon se "maskovat", má zkušenost i poradce místopředsedkyně parlamentu Petry Buzkové Tomáš Frank: "Občas se mi stane, že za mnou někdo přijde třeba s tím, že má časopis, rád by se mnou udělal rozhovor a podobně. Za chvíli ale už je docela jasné, o co tady ve skutečnosti jde." 

"Tohle je malá země" 

Nejčastějším zákazníkem profesionálních lobbistů jsou větší firmy. Mohou potřebovat například to, aby navrhovaný zákon ve větší míře zohlednil jejich zájmy, nebo chtějí uspět ve výběrovém řízení na nějakou státní zakázku. Lobbista si nejprve musí sehnat všechny dostupné informace. "Tohle je malá země, kde každý zná každého. Nakonec klientovi řeknete věci, o kterých ani netušil, že by je někdo vůbec mohl vědět," vypráví anonymní odborník. Na základě shromážděných informací se lobbista rozhodne, zda se klientovo zadání vůbec dá naplnit, případně vymyslí strategii, jak cíle dosáhnout.  

Lobbing - doména "velkých" 

"V parlamentu, alespoň v tom minulém, bylo vždycky důležité přesvědčit klíčové poslance z každé strany. V rámci klubů mají členové parlamentu různou specializaci. Když se rozhoduje o věci, které většina poslanců nerozumí, podívají se, jak hlasuje `Lojza´ a zařídí se podle toho. Ze všeho nejdůležitější je proto přesvědčit `Lojzu´,"  vysvětluje lobbistický praktik.  Vysvětlovací kampaň zaměřenou na poslance, kteří fakticky rozhodují, lze doplnit "zorganizováním" kampaně mediální. Ta nasměruje poslance, kteří na danou věc nemají názor.  Podle místopředsedy Senátu Petra Pitharta může být velice účinná i snaha ovlivnit sestavování dat, na jejichž základě se vláda nebo parlament rozhodují. Pokud vycházejí z "připravených" čísel, vyjdou bezděčně lobbistovi vstříc stačí vzpomenout na mnohá jednání o dostavbě Temelína.  Na Západě jsou klienty lobbistických firem často nejrůznější asociace. U nás si své lobbisty většinou platí jednotlivé společnosti. Aby se menší subjekty daly dohromady a společně lobbovaly za svůj zájem, se často nestává. Výjimkou je akce malých pivovarů, kterou v roce 1994 zorganizoval Stanislav Bernard - to byl příklad otevřeně a počestně vedeného a přitom velice úspěšného lobbingu. Občas se  stane, že v parlamentu nekoordinovaně lobbuje několik lidí za obdobnou věc. "To bylo vidět třeba při schvalování loterijního zákona. V rozpravě vystupovali poslanci, kteří se o tuhle problematiku předtím vůbec nezajímali - asi je někdo zpracoval. Všichni přicházeli s pozměňujícími návrhy, jenomže ty často šly proti sobě kdyby se lobbisté byli schopni zkoordinovat, asi by dosáhli víc," říká poradce Frank. Podobný názor má i Pithart: "To, že právo podávat pozměňovací návrhy a vystupovat se zákonodárnou iniciativou mají i jednotliví poslanci, jistě usnadňuje lobbistům práci. Nahrává jim i nekvalitní práce, kterou vládní legislativci na zákonných předlohách často odvádějí." 

Těžké časy s ČSSD 

Loňská výměna vládní garnitury byla pro lobbisty výzvou k překotné aktivitě. "Někdy v zimě se o nás začali všichni zajímat," vypráví Frank. Jeho slova potvrzuje i druhá strana: "Když byl Miloš Zeman v opozici, těžko hledal někoho, kdo by s ním šel na večeři. Jakmile ale začalo být jasné, že směřuje do vlády, našla se najednou spousta lidí, kteří by ji za něj i zaplatili." S nástupem sociálnědemokratické vlády ale lobbistům nastaly těžké časy. Zemanův kabinet je podle nich totiž daleko rozhádanější než dřívější koaliční vláda. Jeho rozhodnutí se proto dají těžko předvídat, jakkoli by třeba byl postoj klíčových úřadů předjednaný. "Lidé, na které jsme byli zvyklí se obracet, většinou zůstali, přibyla k nim ale spousta dalších. Často se stává, že se člověk na něčem domluví a nakonec je kvůli neshodám uvnitř vládní strany všechno jinak. Dřív byla situace přece jenom přehlednější. Teď mezi sebou ministerstva uzavírají nejrůznější kompromisy a nikdy nevíte, jestli politik v jejich rámci neobětuje právě to, na čem se dohodl s vámi," vypráví lobbista. "Takovou `stabilitu´ nám  přinesla opoziční smlouva. Když se ve vládě vzájemně nehlídají koaliční partneři, dá se ledacos udržet pod pokličkou. Otevírá se prostor i k tomu, aby se na povrch prodraly osobní averze. Nakonec je všechno daleko nepřehlednější a fakticky nestabilnější než dřív," souhlasí Pithart. 

O autorovi| 
Foto popis| Činnosti zvané lobbing dalo název předsálí amerického kongresu (lobby). Také chodby českého parlamentu by už jistě mohly vyprávět o nejedné více či méně úspěšné akci lobbistů. 
Foto autor| Foto archiv LN  
Délka| 4 259

Pivovary se snaží oslovit nové spotřebitele
2.12.1998    Lidové noviny    str. 17    Koruna
    AM        
říká v rozhovoru pro LN majitel pivovaru Stanislav Bernard 

 * LN: Co vás vedlo k vydání piv s originálním názvem "E" a "OX"?

  Stejně jako ostatní pivovary se snažíme nalézt cestu i k mladší generaci spotřebitelů, kteří namísto klasických hostinců navštěvují rockové kluby nebo diskotéky. Tomuto nápadu byl kromě netradiční chuti přizpůsoben i neobvyklý design láhve, etikety a způsob otevírání připomínající ruční granát. 

 * LN: Jakým způsobem jste vybírali příslušné suroviny a přísady?

  Výběr surovin úzce souvisí s určením nápoje pro cílovou skupinu spotřebitelů. Na vývoji zmíněných nápojů a jejich složení pracovala poradenská agentura v součinnosti s naším sládkem. Složení piv napovídá již jejich název. Součástí "éčka" je vitamin E a whisky, OX se svou chutí podobá našemu ležáku. 

 * LN: Jak jste spokojen s distribucí nových druhů piva z vašeho podniku?

  Upřímně řečeno, myslím si, že výsledek by mohl být o něco lepší. Co se distribuce týče, samozřejmě se snažíme aktivně kontaktovat místa, kde by prodej těchto piv přicházel v úvahu. Piva E i OX jsou k dostání všude tam, kde se prodávají ostatní produkty firmy Bernard. K masovému rozšíření nových piv je v dnešní době nezbytná mediální kampaň, která pochopitelně není zadarmo. Domnívám se, že není od věci nechat projít nová piva zkouškou času a teprve potom vyvíjet aktivity prostřednictvím médií. 

 * LN: Jaký máte názor na výrobu netradičních piv - jde pouze o potřebu pivovarů zviditelnit se na trhu, nebo o výrobky plnohodnotné chuti, které by si případně otevřel i běžný občan po nedělním obědě?

  Podle mého názoru je náš výrobek OX velmi dobrým pivem. Jak jsem již řekl, je "éčko" spíše nápojem do klubů a diskoték s poněkud odlišnou chutí. Osobně se domnívám, že se mezi spotřebiteli najde dost lidí, kterým nepochybně zachutná. 

 * LN: Chystáte v blízké budoucnosti nějaký nový produkt?

  Na začátku listopadu jsme dali do oběhu nové, silné, černé třináctistupňové pivo. Výrobek se přes své umístění do kategorie černých piv nevyznačuje obvyklou nasládlou chutí. Stejně jako ostatní piva z naší produkce je i černá třináctka zcela přírodní a nepasterizovaná, což našim pivům propůjčuje originální lahodnou chuť. To se mimo jiné projevilo i oceněním našich výrobků dvěma prvními místy na veletrhu PIVEX ´98 v kategoriích 10° a 12° pivo roku. 

O autorovi| 
Foto popis| 
Foto autor| 
Délka| 1 924

Nejsem žádný workoholik
6.2.1997    Magazín Mladé fronty DNES    str. 18    Rozhovor
    BORIS DOČEKAL        
SPOLUMAJITEL HUMPOLECKÉHO PIVOVARU STANISLAV BERNARD NEMÁ POCIT, ŽE BY HO ÚSPĚCH PŘIPRAVIL O PŘÁTELE

Je pyšný na to, že se mu v roli prezidenta Českého svazu malých nezávislých pivovarů před časem podařilo úspěšně lobbovat v parlamentu. Přes nepřízeň vlády i médií přesvědčil poslance, aby schválili výjimku v daňových zákonech pro malé pivovary. Před listopadem 1989 pracoval Stanislav Bernard ve vedoucích funkcích v různých podnicích. Jak sám říká, pouze tak vysoko, kde se obešel bez "červeného živnostenského průkazu". Pak se stal místopředsedou ONV v Opavě a v roce 1991 koupil se dvěma společníky na úvěr zchátralý pivovar v Humpolci. Nové pivo značky Bernard si rychle našlo své štamgasty. Nyní se humpolečtí pivovarníci snaží proniknout do světa budováním minipivovarů a prodejem jejich licence. Spoluzaložili a mají majoritu v regionálním Radiu Vysočina.Na otázku, jestli se považuje za dravého podnikatele, jak ho někdy označují, Stanislav Bernard odpovídá: "Nevím. Možná je ta dravost spíš vnímána tak, že jsme za něčím šli. Že jsme byli vidět. Jenže to je jediná cesta, jak uspět. Nemůžeme čekat, co s námi udělá konkurence, musíme se snažit šlapat jí na paty. To nemá nic společného s bezohledností, jde přece o soutěž, závod, běh."

Ze tří společníků jste nejznámější, vaše pivo se jmenuje Bernard. Nedělá to mezi vámi zlou krev?

  Ne. Je to stav, který si zvolili moji společníci. Ani na název piva jsem nepřišel já. Samozřejmě nemůžu vyloučit, že některému z nich občas něco nebleskne hlavou. Spíš to ale působí problémy mně. Nejsem člověk, který se tetelí blahem, když o sobě čte nebo se vidí v televizi. Publicitu potřebujeme, ale není vždycky příjemná.

Společné podnikání často končí hádkami a soudními spory. Čím si vysvětlujete, že vám to klape už šestý rok?

  Asi je to dáno našimi povahami. Nechci říct, že bychom měli nad hlavami svatozáře, ale žádný z nás není podrazák. A nikdo z nás nečekal okamžitý zisk. Spíš jsme se shodli na tom, že chceme vytvořit něco trvalého. Navíc máme každý svou oblast, kterou řídíme, takže profesně se doplňujeme. Trošku si do toho navzájem mluvíme, ale nejsou to kohoutí zápasy na jednom bojišti. Já dělám marketing, ekonomiku a reklamu, Josef Vávra řídí výrobu a Rudolf Šmejkal se zabývá technikou a modernizací pivovaru.

Je stále ještě problém sehnat dobré pracovníky?

  Nezaměstnanost kolem tří procent je vhodná pro Japonsko, ne pro nás. Mentalita Japonců je úplně odlišná od mentality v Čechách, kde se lidé vždycky spíš snaží - bože, dej, aby to šlo lehko, než by hleděli na firmu jako na něco, co jim přináší obživu. Přesto na tom nejsme špatně. Naši lidé na odbornějších místech jsou do značné míry fachmani, kteří mají i jakousi stavovskou hrdost. Není to idylické, ale zásadní problémy nemáme.

Jak reagujete na chyby zaměstnanců?

  Záleží na tom, o jakou chybu jde. Je-li neúmyslná, po té první většinou přijde napomenutí nebo spíš poučení. Pokud se stejná chyba opakuje, následuje finanční postih. Podvod nebo krádež řešíme tvrdě - okamžitým odchodem.

Považujete se za tvrdého šéfa?

  Možná tak působím, ale ve skutečnosti příliš tvrdě nejednám. Spíš lidem vynadám a tím uvolním napětí, které se ve mně v té chvíli shromáždí a skutečný postih je možná mírnější, než kdybych věc od počátku řešil v klidu. Ale snažím se trvat na tom, co považuju za zásadní. Když mám pocit, že některý člověk nespolupracuje, dělá jen jako, chci, aby ho propustil jeho šéf.

Typický český podnikatel chodí v saku a v košili s barevnou vázankou. Vy dáváte přednost riflím a tričku?

  Kde to vyžaduje společenská norma, oblek si vezmu a nedělá mi to žádné problémy. Ale líp se cítím v riflích a triku. Ve své kanceláři nemusím mít oblek, abych si dodal vážnosti.

Bydlíte v bytě v pivovaru. K čemu je to dobré?

  Především to nepovažuju za konečné řešení. V bytě máme postele, televizor, telefon, skříně s oblečením a kumbál na sportovní věci. To je všechno. Dobré je, že to mám do práce kousíček, horší, že občas v noci přijede dodavatel, který někde uvízl. Určitě to ale necítím tak, že bych musel bydlet v podniku. Trvalé bydlení si představuju trošku blíž k přírodě a ne v centru města.

Proč jste si nepostavil dům?

  Peníze potřebujeme v pivovaru a ne je strkat do baráku.

Říká vám něco termín krize čtyřicátníka?

  Určitě nejsem bez problémů, občas už mě někde píchne. Dřív měl člověk pocit, že život pořád jakoby začíná a najednou zjistí, že už nezačíná, že už je za polovinou. Říká si: Kolik roků ještě budu moct pořádně žít? Kdy to nebude stát za nic? A co čeká nakonec? Třeba zůstane sám. Stáří patří k životu, ale možná by to mohlo končit veseleji. V mých pocitech hraje roli ještě jeden moment - hospodářská soutěž v našem oboru je naprosto pokřivená.

V jakém smyslu?

  Donedávna tvořilo trh s pivem asi sedmdesát pivovarů a k tomu deset restauračních. Teď dochází k obrovské koncentraci. Odhaduju, že u nás brzy budou tři, čtyři velké skupiny a kromě nich zbude několik malých nezávislých pivovarů, jako jsme my.

V čem vidíte pokřivení soutěže?

  Koncentrace oboru kupováním podílů v dalších pivovarech je přirozená a legitimní. Ale pak jsou tady pivovary, které za sebou mají zahraniční kapitál. Svůj podíl na trhu zvyšují investicemi do výroby, což je v pořádku, ale jejich obchodní zástupci taky chodí za hostinskými nebo za těmi, kteří zřizují hospodu a říkají jim - točíte naše pivo a my vám kromě výborného piva nabízíme tolik a tolik set tisíc korun za reklamu, tolik set tisíc korun jako půjčku... Čili nad, řekněme, slušné a plné služby, které umíme udělat my - vybavení restaurace sklem, ubrusy, chladicím zařízením - jim ještě zaplatí spoustu peněz a smluvně si je zavážou. Pokřivení je v tom, že takové firmě domácí subjekt bez cizího kapitálu nemůže konkurovat. Nemůže konkurovat ani těm, kteří vlastně uplácejí hostinské, a přitom nesplácejí své úvěry. Nerozhoduje kvalita, reklama, služby, ale pouze a jedině peníze. Bohužel je to legální, jenže to potom hospodářská soutěž v podstatě skončila.

Jednou ovšem i cizí kapitál bude chtít své peníze zpátky.

  V roce 1992 byl zisk v oboru asi tři miliardy korun, o tři roky později šel prakticky na nulu. Pokračuje inflace, ale cena piva se díky obrovské konkurenci nemění. Až se v pivovarnictví dotvoří ty čtyři velké skupiny, jednou za čas se sejdou a řeknou si - vážení pánové, přece nemůžeme prodělávat. A ceny půjdou nahoru.

Jak to souvisí s vašimi pocity čtyřicátníka?

  Nežiju jenom prací, potřebuju mít koníčky, ať už je to sport nebo muzika, houbaření, příjemná dovolená... Ale to není smyslem života. Takhle jsme žili do revoluce, abychom nějak utloukli čas. Postavili jsme barák nebo chatu. To je pryč. Na moji vnitřní spokojenost má obrovský vliv, jestli to, co dělám, má nějaký pozitivní vývoj, nebo ne. Když se ale firma dostává do pozice, kdy není schopna, nebo jen velmi těžko, ovlivnit další vývoj, samozřejmě se to přenáší i do psychiky. To by člověk musel být buď naprostý flegmatik, nebo ty souvislosti nevidět.

Přemýšlíte někdy o krachu?

  Ne, protože si myslím, že k němu máme daleko. Ale samozřejmě se zabývám prognózou podniku. Uvažuju o cenách. My jsme naštěstí před dvěma roky zdražili, a poměrně hodně, takže jsme pořád ještě ziskoví. Ale na můj vkus velmi málo. Nepodnikám proto, abych přežíval. Ani proto, abychom si se společníky mohli měsíčně dát pár desítek tisíc ke slušnému životu. Chci, aby to někam šlo.

Nebojíte se, že se vám jako jiným podnikatelům, kteří pracují oněch pověstných šestnáct hodin denně, rozpadne rodina?

  Především netrávím v podniku šestnáct hodin, protože to považuju za nesmysl. Nejsem workoholik, který kdyby nepracoval tolik hodin, měl by pocit, že něco šidí. Dělám podle potřeby. Nechodím do práce na pátou, ale až se trochu vyspím, a končím někdy odpoledne, někdy večer. Samozřejmě, že ze služební cesty se občas vrátím v noci nebo až druhý den, ale manželka pracuje ve firmě, a tak jsme si blízko.

Jaké to je zaměstnávat vlastní ženu?

  Problém je jen v tom, že vlastní žena vám odsekne. Je drzá. Někdy. Nemůžete jí nařídit - zítra to tady chci mít na stole a hotovo. Vážně ale musím říct, že žena má spoustu práce. Dělá ekonomiku. A dělá ji dobře.

Jak reagovali kamarádi na váš úspěch? Ztratil jste některé?

  Moji kamarádi se rekrutují z lidí, kteří jsou svým založením do určité míry podobní jako já. Řada z nich úspěšně podniká, někteří jsou lékaři, učitelé, pošťáci... Nemám pocit, že bych přišel o jediného přítele. Spíš někteří takzvaní známí můžou závidět. Nepochopili, že moje pozice není jen příjemná. Že jezdit v dobrém autě zdaleka neznamená, že by člověk byl v pohodě a, jak se říká, za vodou. Asi by se mi žilo mnohem snáze nemít vlastní firmu, ale pracovat v marketingu nějakého velkého pivovaru. Bral bych několikanásobně víc peněz a osobní odpovědnost ve srovnání s tou dnešní by byla téměř nulová.

V čem vás pět let podnikání změnilo?

  Myslím, že mě zásadně nezměnilo v pohledu na svět. I v podnikání se pořád snažím hledat něco jako legraci, recesi. Není to pro mne jen honba za ziskem. Tím nechci říct, že bychom zisk nechtěli. Asi jsem občas trošku víc unavený, ale to nemusí být jenom podnikáním. A možná jsem ještě víc pochopil, že nerozhoduje to, jak něco chcete udělat, ale jak to nakonec uděláte. Nerozhoduje dobrý záměr, chuť, ale výsledky.

Uvěří vám lidé, že vaším hlavním motivem v podnikání není zisk?

  To je jejich problém. Buď mi věří, nebo ne.

Jaký máte názor na dobročinnost a sponzoring?

  Angažujeme se v obou směrech. Ale přísně výběrově. Nemůžeme být dobročinní na všechny strany a sponzorovat kdekoho. Na to nejsou peníze. Například nechceme být spojováni s průměrnými sportovci. Budujeme špičkovou značku mezi pivy, a tak, chceme-li někoho podporovat, musí to být olympijský vítěz nebo světový rekordman. Proto jsme se dohodli s Lukášem Pollertem. Je to velmi nekonformní člověk, na nic si nehraje, netají se tím, že má rád pivo a je mi sympatický svými postoji. Jeho sponzorování je v souladu s reklamní strategií naší firmy - oslovit úspěšné a svým myšlením mladé lidi.

Podnikatelé u nás nemají dobrou pověst. Může se to změnit?

  Doufám. Pověst toho slova jsem nevytvářel. Naše firma je čistá, čitelná. Za špatnou pověstí podnikatelů však nejsou jen fakta, ale i vnímání lidí. Spousta jich závidí druhým i nos mezi očima. A když někdo začne jezdit v autě třeba jen o něco lepším, hned si to vysvětlují tak, že ho získal podvodem, a ne tak, že je aktivnější, a proto úspěšnější. V takovém člověku to pak nevyvolává nepříjemnou otázku, proč není taky úspěšný. Tím nechci říct, že podvody neexistují.

Když člověk buduje nějaký podnik, většinou myslí i na to, co bude dál. Co vaše děti?

  Zatím se o tom nebavíme. Dcera studuje architekturu, syn obchodní akademii. U něj je jakýsi předpoklad, že se do podnikání zapojí. Ale nechávám tomu přirozený vývoj. Do něčeho ho nutit je nesmysl.

Nebojíte se, že peníze by mohly vaše děti zkazit? Že třeba jednou vytvořený majetek rozházejí?

  O svoje děti strach nemám. Nežijí tak, aby měly pocit, že si mohou příliš dovolit. Když si kluk chce něco pořídit, jede do Německa. Měsíc tvrdě maká a ještě se přiučí německy. Naše děcka nedostávají moc peněz, protože ani my jich moc nemáme. Nedáváme si přehnaně vysoké platy nebo odměny. Uměl bych utratit měsíčně padesát tisíc, ale nedělám to. Dohodli jsme se, že je lepší točit peníze ve firmě než je projídat.

Prodali byste váš pivovar?

  Nevím. Nikdo nemůže vědět, jestli ho tenhle druh podnikání časem neunaví. Ale o prodeji jsme nikdy neuvažovali. Dlouhodobě se snažíme vytvořit kvalitní značku. Zatím nás to baví, zatím se nám daří. Nevidím důvod, proč se bavit o prodeji firmy. Jsme na ni pyšní. Je to dneska náš život. 

Délka| 9 634

Nižší spotřební daň pro malé pivovary snížila státní příjmy o 35 miliónů Kč
3.1.1996    Hospodářské noviny    str. 06    Podniky a podnikání
            
[*]    Malí producenti loni vyrobili 1,5 miliónu hl piva  

[*]    Cena jejich zlatého moku je v průměru o korunu nižší než od velkých výrobců

Pouze o 35 miliónů Kč se sníží loňské státní příjmy červencovým zavedením nižších spotřebních daní pro malé nezávislé pivovary do ročního výstavu 200 tisíc hl. "Znamenalo to úsporu od stovek tisíc do miliónů korun, které společnosti využily na investice a mzdy," řekl HN prezident Českého svazu malých nezávislých pivovarů Stanislav Bernard. Daňová diferenciace podle jeho názoru navíc stabilizovala hospodaření a umožnila rozvoj tradičních producentů, kteří by jinak v konkurenci velké pětky zanikali. Malí výrobci také drží podle informací HN v průměru o korunu nižší cenu piva než velcí.

Názor, že diferenciace daní zvýšila dovoz piva, neboť podle GATT musí mít importér nejlepší daňové podmínky platné v zemi, S. Bernard odmítá. Průměrná cena českého piva je totiž podle něj 1000 Kč/hl, kdežto importovaného trojnásobná. Úlevou přitom dovozce získá průměrně jen 100 Kč/hl. 

Pivovar Chodovar (výstav 139 tisíc hl) ušetřil na daňových úlevách vloni dva milióny korun,  řekl našemu listu jeho ředitel Jiří Plevka. Podle něj by ale přesto pro každý malý pivovar bylo ziskovější zvýšit při zajištěném odbytu prodej nad 200 tisíc hl. 

Daňové úlevy chápu jako pomoc malým pivovarům, nedomnívám se však, že jim příliš pomohou, vyjádřil se pro HN Vladimír Peřina, generální ředitel Plzeňského Prazdroje. Podle něj se tak sice udrží na trhu, lze však najít objektivnější způsob pomoci. Tou by mohla být například jednotná spotřební daň, ale danění podle objemu výstavu. S dělením firmy na menší ekonomicky samostatné provozy Prazdroj nepočítá.

Daňové úlevy pro malé pivovary budou zachovány i letos, s tím, že definici pojmu malý nezávislý pivovar má po zrušení vyhlášky MZe Ústavním soudem schválit Parlament jako součást daňového zákona v nejbližší době. Malé pivovary, kterých je celkem 35, loni podobně jako v roce 1994 vyrobily asi 1,5 miliónu hl piva, výstav všech našich 84 výrobců byl šestnáctkrát vyšší.

    VÁCLAV  PROKŠ